SERIÁL NETFLIX
Coline!
Coline, kde jsou všichni?
Haló!
Potřebujeme nocleh!
Jsem kupec.
Zaplatím vám.
Haló!
Potřebujeme noc…
Kiro.
- Ušetři mě! - Dneska ne.
Smiluj se…
Vezměte si jeho. Mě nechte.
Prosím!
Yennefer.
4 000 mrtvých temerijských vojáků,
5 000 mrtvých Kaedweňanů
a nejméně 20 000 jejich.
Ve svých vizích ji nenajdeš.
Už není mezi živými.
Yennefer.
Yennefer…
Yennefer!
Tohle jsem už viděla.
Zůstaň na koni.
Kde je?
A co ty s ní máš společného?
Je naživu?
Vyhráli jsme. Díky ní.
Získala nám čas, než dorazili vojáci.
Stálo to za to?
Yennefer.
Můžeš mi prosím tě říct, kdo to je?
To je jedno.
Už je mrtvá.
Nech mě.
Nech mě!
Taky nemůžu spát.
Ty nespíš vůbec.
Aspoň pak nemám noční můry.
Až na tu o skalním trollovi.
Byl až moc přátelský.
Nemůžu se z toho vzpamatovat.
O čem se zdá tobě?
Černý rytíř mě veze na svém koni…
Cintra hoří.
A já nedokážu nic z toho zastavit.
Utekla jsi.
Měla jsem štěstí.
Já…
potřebuju si něco ujasnit.
Vyžádal sis mě skrz zákon překvapení.
Proč?
Byla to splátka dluhu.
Zachránil jsem ti otce.
- Před čím? - Před tvojí babičkou.
Nechtěla, aby si tvoje matka vzala…
cizince.
Tvůj otec nevěděl, čeho se vzdává.
Takže jsem…
tvůj osud.
- Ať to znamená cokoliv. - Jsi mnohem víc, Cirillo.
Chybí mi domov.
V Cintře už nejsi v bezpečí.
A co Skellige? Mám tam rodinu. Tam v bezpečí budu.
Jestli chceš.
Akorát ale skončíš provdaná za nějakého smraďocha.
Budou si brousit zuby na tvůj trůn.
Ale dobře tam vaří.
- Rychle! - Tady!
Triss!
Zůstaň s námi!
Triss!
Byla v pořádku. Nevím, co se stalo.
[starší mluva]
Ztrácíme ji.
[starší mluva]
Co se děje?
Nikde ani stopa po Yennefer.
Přišli jsme o ni.
A co moje neteř?
Fringilla byla v první linii.
Společně s tím vězněm vedla nilfgaardský útok.
Zanevřela
na všechna pravidla chaosu.
Takže jsme přišli i o ni.
Na nářky teď nemáme čas.
Teď potřebujeme informace od toho vězně.
Králové zuří. Chtějí Nilfgaard pronásledovat na jih.
Možná bychom měli,
když z nás chceš mít vojáky místo královských poradců.
Nebyl jsi tam, Artorie.
Vyhráli jsme.
Ale jen tak tak.
Nevíme, jaké vojáky má Nilfgaard v záloze.
Kde se shromažďují ani co plánují.
Co náš vězeň?
- Co víme? - Naši špioni toho nezjistili moc.
Jen že zosnoval pád Cintry.
Nezodpovídá se generálům, ale přímo samotnému císaři.
Nikdo ho nedokázal zlomit.
Řekne nám vše, co potřebujeme.
Pokud mě k němu pustíte.
Máme určitá pravidla.
Nežádala o svolení.
Probrala se.
Vítej zpátky.
Nevěděla jsem, jestli přežiješ.
Do hajzlu.
Co je Kaer Morhen vlastně zač?
Zaklínači se tam stahují na zimu.
Kvůli odpočinku a léčení.
Výměně brnění a doplnění elixírů.
Je to můj domov.
Jak to, že o něm slyším poprvé?
Protože nám to tak vyhovuje.
Proč?
Jednou na nás zaútočili.
Kdysi, když jsem byl ještě kluk.
Skoro nás vyhladili.
Tak teď na sebe radši neupozorňujeme.
Já se oblékala jako kluk, abych mohla hrát drápky.
Ani jeden na sebe nesmíme upozorňovat.
Zaútočili na vás, protože jste jiní?
Jo.
Nevidíme budoucnost jako ty.
Jako na tom bitevním poli,
když jsi viděla mě a tu ženu.
No, bylo to spíš jako sen.
Bylo to mlhavé a…
divné.
Klid.
Jak jsi to udělal?
Říká se tomu axie.
Je to uklidňující znamení.
Takže magie. Jako… mají druidi?
Ne tak docela.
Měli bychom si pohnout.
Díky bohům.
Myslíš, že mají hostinec?
No tak, Klepno.
Co se děje?
Nejsou tu žádní strážní.
- Možná se schovávají před… - Ticho.
Ani psi tu neštěkají.
Tady se přitom nikdy nespí.
- Takže co teď? - Znám někoho poblíž.
Je to starý známý.
Zůstaň na Klepně.
Geralte!
Nivellene.
Co tu sakra děláš, ty zkurvysyne?
To je ten tvůj známý?
Jo.
- Ale vypadá jinak. - Já vím.
Kapánek jsem se od posledně změnil.
To ale můžu říct i o tobě.
Odlož ten nůž a pojď do tepla, zaklínači.
Všechno ti vysvětlím.
Oheň pro mé hosty.
A ty, moje drahá…
Ciri.
Co bys řekla na horkou koupel
na prohřátí zmrzlých kostí, Ciri?
To bych moc ráda.
- Jen tu přečkáme bouři. - Prosím.
Výtečně.
Vanu!
Ty se můžeš vykoupat vedle.
Není třeba.
To si piš, že je, příteli.
Páchneš po starém koni.
To je součást mého šarmu.
Stejně jsi pořád kyselej jako koňská prdel.
Dveře!
Jak dlouho jsme se neviděli? Třináct zim?
Nivellene, vážím si tvojí pohostinnosti,
ale musím vědět, že je tu v bezpečí.
Vidíš kly a hned si myslíš,
že ji zakousnu?
Je.
Jsem to pořád já.
No… Světla!
Hezký trik.
Řekneš mi, co se ti stalo?
To je příběh, co si žádá víno.
A co ty?
Můj příběh by si žádal vinný sklep.
Ten hňup se na mě podíval, stáhnul ocas mezi nohy a pelášil,
až se za ním prášilo.
Za našich časů měli lapkové větší kuráž.
Moc vám za ty šaty děkuju.
Moje oblečení už skoro odcházelo po svých.
Není vůbec zač.
Moc ti to sluší.
Pečená zvěřina, lanýže na šalvěji a spousta sladkého vína!
A pro tebe
jen to nejlepší.
Zaklínačská křepelka.
To se ti povedlo.
Jen žertuju.
Tumáš horského bažanta, příteli!
Výborné, co?
Chutná to úžasně.
Řekl ti, jak jsme se poznali?
Ne.
Není moc výřečný.
- To ne. - Ale ráda bych to slyšela.
Je to moje oblíbená historka. Tohohle bělovlasého bručouna
si jednou najal ten nejhorší netvor ze všech,
můj otec,
aby naše lesy zbavil přemnožených wyvern.
Ty znám z knih.
Strašlivé stvůry. Vidíš tamhleto nedochůdče?
To jsem byl já.
A snažil jsem se před otcem vytáhnout tím,
že jednu zabiju první.
Místo toho
jsem ale spadl do jejich hnízda.
On mě ovšem popadl zezadu za krk
a zabil tu wyvernu, co se mi sápala po rozkroku.
A co myslíš, že udělal pak?
Co?
Zpráskal mě za to, že jsem se zachoval jako pablb? Ne.
Dal mi hlavu té wyverny…
a otci řekl,
že jsem ji zabil já.
Musel jsem pozabíjet celé hejno.
- Zaplatili mi tak jako tak. - Nesmysl!
Je to stará měkkota.
Věz, že ti nelžu, mladičká Ciri.
Bylo to poprvé a naposledy…
co na mě byl otec pyšný.
Pak…
by se dalo říct, že se z nás v průběhu let s Geraltem stali přátelé.
A co to tvoje prokletí, když už jsme tu tak upřímní?
Tady před slečnou?
Snese víc, než si myslíš.
Byl jsem mladej a blbej.
To je všechno.
Dostal jsem se do špatných kruhů.
Zničil jsem chrám lvohlavého pavouka.
Sjetej houbičkama.
Ani všechny houbičky světa člověka takhle nepoblbnou.
Kéž bys měl pravdu.
Když bylo dokonáno,
jedna kněžka mě proklela a odsoudila k tomuhle životu.
Navěky.
O samotě.
Na každou kletbu existuje lék. Co říkala?
Křičela něco
o lásce a krvi.
Nevzpomínám si.
Budu upřímný.
Zkusil jsem se zabít, Geralte.
Víc než jednou.
Smrt se mi ale vyhýbá.
Ta kněžka mě nenechá vyváznout jen tak.
Ta vesnice pod kopcem je opuštěná.
Co se tam stalo?
Po bitvě u Soddenu
už venkov není bezpečný.
Hladoví vojáci, dezertéři…
To pořád nevysvětluje, proč by lidi opouštěli celou vesnici.
Ale vysvětluje,
když se ti po nebi prohání Divoký hon.
Sám jsem je viděl.
Minulý týden.
Projížděli se na svých kostlivých koních po jižní obloze.
Je to předzvěst zkázy.
Přízraky Mörhoggu?
Děda je viděl před pádem Cintry.
Její děda byl ožrala.
Viděl spoustu věcí.
Jen říkám, že Sever a Jih jsou ve válce,
potulují se tu stvůry, co by měly spát,
a zemi zachvátila zhouba.
Možná přišel konec světa.
Prožil jsem si celý temný věk a tři údajné konce světa.
Jsou to jen kecy.
Ne, něco se změnilo, Geralte.
Svět si poslední dobou dělá, co se mu zlíbí.
Lidi i králové jsou na něj krátcí.
Ty máš kočku, Nivellene?
Chuděra asi uvízla na půdě.
Mám. Je v pořádku.
Jmenuje se Vereena.
Jsem jí za její společnost vděčný, i když je taková stydlivá.
Nemá ráda cizí lidi.
Neříkal jsi, že kvůli té kletbě musíš žít sám?
Neříkal jsi, že se kočky bojí zaklínačů?
Co říkáte na představení?
Co kdybych to tu prohledal a ujistil se, že je tu bezpečno?
Posluž si, Geralte.
My to tu zvládneme.
Kohopak to tu máme?
Chceš mě vyslýchat, nebo popravit?
Uvidíme, jak se to vyvrbí.
Dělej si, co chceš.
Nic tím nezměníš.
Bílý plamen nás všechny očistí.
Potřebuju vědět, o co Nilfgaardu jde.
Odporuj, nebo se podvol.
Nic tím nezměníš.
Krutost
nemám v povaze.
Vy jste mi ale někoho vzali.
Někoho, na kom mi velmi záleží.
Takže si teď vezmu všechny tvoje znalosti,
vzpomínky…
celou tvoji bytost.
A nechám tě bezmocně se zmítat
ve věčné temnotě tvojí vlastní mysli.
Já vím.
Vím, že chceš křičet.
Na to je ale moc brzo.
Je na to moc brzo, protože jsem ještě nezačala.
Pokud ti evoluce v mozku zanechala nějakou rýhu,
já se zaryju ještě hlouběji.
A pak poznáš, co je to opravdový křik!
Nic lepšího vykouzlit nedokážeš?
Ta bitva tě musela opravdu vysát.
Na rozdíl od tebe neplýtvám chaosem na zbytečnosti.
Spálení půlky vaší armády mi nezní jako zbytečnost.
Škoda, že jsi v řetězech z dimeritia na území nepřítele.
Mohla bys nám vykouzlit divočáka.
Jste na útěku.
- Vyhráli jsme. - Jen bitvu. Válka teprve začala.
To říkají všichni poražení.
Sodden byla jen předzvěst bouře.
Podívej se na sebe.
- Proč to děláš? - Jsem věrná svému králi.
Ne, tvůj vůdce chce něco získat.
Ty jsi jenom pěšák.
Určitě ho… Jakže se jmenuje? Emhyr?
Hluboce se omlouvám, sám mocný Bílý plamen.
Určitě ho nenadchne, když se vrátíš s prázdnou.
Já se k vám nepřidám.
- Bratrstvo nevyjednává. - Nebudou tě chtít zpátky.
Porušila jsi zákon, použila jsi ohnivou magii.
Na Tissaiin příkaz. Budou mě opěvovat jako zachránkyni.
Ano, určitě to pochopí. Jako všichni vůdci.
Chceš mě nabídnout jako oběť.
Jako omluvu za to, že jsi Nilfgaardu podělala výpad na sever.
Vykouzli mi něco lepšího, než dorazíme do té vaší stoky.
Tímhle se tady bavíš?
Ano, abych se nepomátl.
Tohle slavné představení
jsem poprvé viděl, když jsem byl na studiích v Oxenfurtu.
Vypráví příběh
elfí válečnice předurčené k záhubě
a člověka, do kterého se zamiluje.
Jak se to jmenuje?
Pád Staršího lidu.
Lidský mág a elfí válečnice
byli předurčeni ke krvavému osudu.
Místo toho však našli lásku a vzepřeli se
vůli svého lidu.
To je nádhera.
Vzali se a plni štěstí
počali děťátko.
Po narození své ratolesti
však toho osudového dne zemřeli zakrátko.
Jako by se za každou cenu
chtěla hnát do nebezpečí.
Je výřečná, když by měla mlčet.
A trucovitá, když by měla mluvit.
Takže si určitě rozumíte.
Připomínáš mi jednoho starého přítele.
Myšilova.
Občas mi to nepřijde skutečné.
Že je pryč.
Někdy si prostě…
přeju vrátit se v čase a zachránit ho.
Zachránit všechny.
Můžu jít s tebou?
Taky bych pár věcí milerád změnil.
Jaké to je?
Být sám kvůli tomu, čím jsi.
Požírá tě to zaživa.
Ta osamělost.
Zkoušel jsi tu kletbu zlomit?
Kolik panen jsem jen lákal na poklad, aby mě políbily…
V naději, že se v těch pohádkách skrývá zrnko pravdy.
Třeba jsi jen nenašel tu pravou.
Myšilov mi vyprávěl o ježkovi, kterého vyléčila pravá láska.
To měl štěstí.
Asi toho byl hoden.
Vždyť jsi viděla moji zahradu.
Je tam pohřbené moje služebnictvo.
V den svojí proměny jsem je zabil.
Netušil jsem, čím jsem se stal a jakou jsem získal sílu.
Já si tenhle osud zasloužím.
Pojď.
Určitě tě nudím
a ty musíš být unavená.
A jsme tu.
Bylo mi ctí.
Všechny ty lidi…
jsi zabil nechtěně.
Někdy mám pocit,
že jsem pořád člověk.
Vesměs ale vím,
co ve skutečnosti jsem.
Někdo mi zapálil domov
a já sledovala, jak mizí v plamenech.
S mojí rodinou uvnitř.
Nevidím tě jako netvora.
Toho si vážím, maličká.
Netvoři jsou mnohem víc
než jen děsivý vzhled, drápy a zuby.
Netvoři se rodí z lidských činů.
Z těch neodpustitelných.
Dobrou noc.
Dobrou noc, Nivellene.
Nejlepší medovina z nejvzácnějšího korathského pouštního medu.
Zahrajeme si chlastací hru.
Tak se mi to líbí.
Jakou přesně?
Budeme házet dýky.
Kdo mine hlavu tvého drahého otce,
musí se napít
a říct pravdu.
To máš prohraný.
Ty první.
Začneme něčím přímočarým.
Jak se to u všech čertů stalo,
že se staráš o mladou holku?
Slíbil jsem to její babičce, než umřela.
Co máš v plánu?
Udržet ji naživu.
To je všechno?
Ochráním ji před lidmi i stvůrami.
Sám jsi říkal, že se svět mění.
Možná kvůli tomu nás zákon překvapení spojil.
Tak v tom to teda vězí.
Jde do tuhýho, co?
Teď ty.
Přímo do černého.
Vyšel jsi ze cviku, starý příteli.
Už to tak bude.
Strávíš celý život o samotě
a pak si skrz dávný osudový slib nárokuješ dítě.
Co tě tak změnilo?
„Kdo“.
Yennefer z Vengerbergu.
A kdepak ta spanilá krasavice,
díky které pookřálo zaklínačovo ledové srdce, vězí?
Je mrtvá.
To je mi líto.
Kdy zemřela?
Před pár dny.
Jak to, že nemáš zlomené srdce?
To říká kdo?
- Tvůj kůň kulhá. - Já vím.
Když sesednu, moji muži ho sní.
Koně, děvky a čarodějové… Jakmile je omrzíme, odkopnou nás.
Myslíš, že tě ušetří, když mě nabídneš jako oběť?
Nejdřív nechá setnout mě, pak tebe.
Poslouchej…
Sever vyhrál.
Přidej se k nám. Řeknu, že jsi mě zachránila. Můžeš to odčinit.
Co přesně mám odčinit?
Ty si myslíš, že jsme sem přišli dobývat? Chceme vás osvobodit.
Bývala jsi slabá, ale měla jsi vlastní hlavu.
Neměla jsem na výběr.
Bratrstvo nás do království rozmístilo, jak se mu zlíbilo.
Byly jsme jen figurky, nic víc.
Do ničeho nás nenutili.
Měla jsem opustit svoje místo?
Utéct povinnostem a mrhat svým talentem?
Možná, kdybych měla Tissaiu…
Možná, kdybys místo pochlebování myslela sama za sebe.
Chceš se zavděčit, ale jsi zranitelná.
A ty slepá, Yennefer.
Ještě něco?
Nemám co skrývat.
Přede mnou možná.
Ví to ale ta holka?
Že zaklínači shánějí děti, aby je krmili magickými bylinami?
A že z těch pár, co přežije, se taky stanou zaklínači,
ze kterých při výcviku vymlátíte všechny lidské emoce?
Že se z nich stanou příšery,
co zabíjejí jiné příšery.
Nic z toho se jí nestane.
Tobě se to ale stalo.
Ať už je to, jak chce,
teď je s tebou.
Co si o tom myslí?
Pohled chlapa, co má strach, že vyšel z formy.
Pohled chlapa, co přemýšlí, proč jeho starý přítel podvádí.
Nachytal jsi mě.
Kouzelné nože.
Ale proč?
Viděl jsem, jak ses pochcal ve wyverním hnízdě.
Znám tě jako vlastní boty. Co přede mnou skrýváš?
Musím vyvenčit hada a zaplout do hedvábí.
Taky běž spát, ty starej bručoune.
Uvidíme se ráno.
Neboj se, Vereeno.
My ti neublížíme.
Jen tu přespíme.
Pak to tu bude zase tvoje.
Kdo jsi?
Vereena. Nivellenova přítelkyně.
Měla jsi noční můru, tak jsem tě přišla zkontrolovat.
Líbí se ti ty šaty, co jsem ti tu nechala?
To jsi byla ty?
Ano.
Děkuju.
Nivellen říkal, že jsi kočka.
Co jsi zač?
Jsem jiná. Ne jako ty.
Ale podobná.
Jak jsi to udělala?
Nikdy jsem nepotkala
nikoho tak osamělého, jako jsi ty.
Tak jiného.
Tak výjimečného.
Proč cestuješ s tím mužem?
Vím, co je zač.
Vraždí.
Příšery, ano.
Vraždí příšery.
Jsi příšera?
Ty snad ano? Jen proto, že jsi jiná?
Příšery dělají lidem hrozné věci.
Lidé dělají hrozné věci všem.
Nivellen…
tě schoval před zaklínačem.
Miluje tě.
Tohle musí být naše tajemství.
Dokud odsud neodejdeš.
Lítá to.
- Geralte. - Klepna je u brány.
Pokud ze dveří nevyjdu já, jeď jako o život.
- Co se děje? - Schovává se tu bruxa.
Co že to? Co to děláš?
Co se děje, Geralte?
Běž.
Hned.
Vereeno?
Ublížil mi.
Cirillo. To je ta bruxa!
Vrať se ke Klepně.
Neutíkej.
Jinak se nedokážu se ovládnout.
Mýlí se.
Nechci ti ublížit.
Geralte!
Cirillo.
- Počkej. Prosím. - Odstup.
Pokud nás nenecháš na pokoji,
vyrvu jí hrdlo!
Promiň.
Promiň mi to.
Patříš mně.
Nikomu jinému.
Miluju tě.
Ne!
Přijde si i pro tebe.
Proč, Geralte?
Tohle je špatně.
Všechno je to špatně!
Kletba je zlomena.
Jsi volný.
Volný?
Tomuhle ty říkáš…
volnost?
Našel jsem ji v lese.
Zraněnou.
Umírala hlady.
Nebála se mě.
A když se zotavila…
rozhodla se tu zůstat.
Bylo jí jedno…
jak vypadám.
A abych utišil její hlad,
dával jsem jí svoji krev.
- Ale… - Nedokázala se ovládat?
Byla to příšera.
Ne.
To není pravda.
Je jedno, jestli byla, nebo ne.
Milovala tě.
Láska a krev.
Obojí má ohromnou moc.
Učenci a čarodějové si nad tím lámou hlavou celá léta.
- A nedospěli k ničemu než… - Pravá láska.
Ztratit…
pravou lásku.
To je ono.
Vědomě…
jsem odvracel zrak od toho, co provedla těm vesničanům,
protože jí bylo jedno,
že na mě byla kdysi uvalena kletba.
Ne za zničení chrámu.
Ale za znásilnění kněžky.
Ciri…
Neodcházejte. Prosím.
Moc vás prosím.
Popadni svůj meč
a skoncuj to.
Pro mě.
Už jsi smrtelný.
Skoncuj to sám.
Když řeknu, abys utekla…
utečeš.
Když řeknu, aby ses schovala…
schováš se.
- A když řeknu, abys… - Já vím.
Něco je se mnou špatně.
Kamkoliv přijdu, někdo umře.
Někdy…
mám pocit, že bych mohla
spálit celý svět.
Nechtěně.
Já jen…
Strašně mě to děsí.
Pořád.
Strach je nemoc.
Když ji chytíš a nezačneš ji léčit,
může tě pohltit.
Jak ji mám léčit?
Postavíš se jí.
Postavit se strachu není snadné.
Jsem tu ale pro tebe.
Nedovolím, aby se ti něco stalo.
Dobře.
Dost!
Vztyk!
Popadněte, co potřebujete! Do svítání musíme být v Cintře.
Podívej se na ně.
Vedeš je ke spáse, která neexistuje.
Dřív, nebo později se vzbouří.
Lučištníci!
Sundej mi ta pouta! Jsem silnější. Dokážu nás zachránit.
Nic nevidím!
- Kde jsou? - Nevidím je.
NA PAMÁTKU PETERA PANTONA
Překlad titulků: Eliška K. Vítová