SERIÁL NETFLIX
Geralte!
Byl jsem jenom na trhu, Yen.
Tvoje zahrada nám vydělala pěkný pár drobných.
Nemůžu se dočkat, až spolu zestárneme.
Jen ty, já a ona.
Rodina, o které jsme vždycky snili.
Pěkný sen.
Geralte!
Dej mi ji.
Je naše.
Do hajzlu.
Nesahejte na mě.
Vstávej.
Nesahejte na mě.
Vzdalujeme se od Cintry.
Zatraceně.
Konečně upřímná reakce.
Jsme v tom spolu.
Kdo ví, možná se zase spřátelíme.
Zachrání nás.
Věřím tomu.
Zapomeň na víru. Máme moc.
Nepouštějte je z očí.
Kam nás vedeš?
Jsem Nilfgaarďanka.
Ti vojáci, co jste zabili, byli Nilfgaarďani.
O tomhle mi Istredd říkal.
Vypadá to jako Arethusa.
Elfové je stavěli na počest proroků.
V raných válkách jste je sami zapalovali.
Lepší, než je nechat lidem.
Tolik elfů jsem nikdy neviděla.
Musím za ní.
Nesu dary.
Kde to jsme?
Držte se za mnou.
A držte pusy.
Nilfgaard bojuje se severními královstvími, ne s elfy.
Pusť nás.
Slibujeme, že vám pak…
Mluvil jsi o darech.
Rukojmí. Lidé…
Měl jsi je zabít a pověsit někde poblíž.
Můžou se nám hodit.
Tohle jsou lesy lidí.
Jsou to naše lesy.
Tahle byla v dimeritiu?
Byla jsem zajatkyní Nilfgaardu.
Taky jsem elfka.
Takhle se chováte k jedné z vás?
Zpíváš naše písně?
Ctíš naše starší?
Ukápla ti někdy slza za cokoliv elfského?
Nejsi žádná elfka.
- Pověs je. - Kopeme tu už týdny.
Každý den hrozí, že nás najdou.
Ty už naše lidi nevedeš, Filavandrele.
Nebo snad Bělooděná navštívila i tvoje sny?
Dělám, co můžu, abych tě ochránil.
Jakmile najdeme, co hledáme,
pošleme jejich hlavy do Arethusy jako připomínku zašlé elfí slávy.
Už jsme skoro tam.
Tohle je tvůj domov?
Kolik jsi říkal, že jich tu je?
Neříkal.
Naposledy…
nás bylo dvacet.
A teď?
Možná míň.
Určitě jsme tu v bezpečí?
Drž se za mnou.
Lambe.
Kdopak to přišel?
Kde jsi sakra byl?
Mysleli jsme, že ses ztratil. Nebo jsi umřel.
Ještě ne.
Promiňte.
Bratře!
Vrátil se.
- Měl jsem čekat, že se ukážeš. - Je zpátky.
Konečně, bratře.
Vlku.
Vrátil ses.
Konečně.
Vesemire.
Jo.
Musel jsem po cestě něco zařídit.
Je doma!
Tady ho máme!
Takže jsem tam
druhou noc po sobě na poli klepal kosu,
když tu se za mnou vyplížila sedlákova žena,
aby mi řekla, že ztrácím čas.
To, co tehdy její manžel
viděl plížit se z pokoje, prý nebyla mora.
Ne.
Byl to zasranej nádeník!
Kvílela, co má dělat,
že mi její manžel nezaplatí, dokud mu nedonesu hlavu mory.
Tak jsem vytáhl meč a povídám:
„Za hlavu toho nádeníka mi ale zaplatí dvojnásob.“
Starej dobrej Lamb.
Vrátila se se dvěma koňmi a kožešinou.
Nejlepší práce za celej rok.
Každý z vás si zaslouží pořádnou oslavu.
Jste v pořádku.
Vrátili jste se.
Dostali se domů.
- Jo. - Tak, tak!
Na další společnou zimu.
- Jo. - Hezky řečeno.
Na to, že dýcháme.
Tak, tak!
Na bratry.
Na bratry!
Na zapomenutí ty zasraný Cesty!
Na jednu podělanou noc.
Připraveni?
Eskele!
Jsi v pořádku?
Vypadáš jako přejetej kravinec.
Co má říkat ta potvora?
Bojovali jsme šest hodin.
A taky bych ji dostal,
kdybych neztratil elixíry.
Ale usekl jsem jí ruku.
- Co je to? - Lešij?
To je lešij?
Chodilo to jako lešij.
Mluvilo to jako lešij.
Tak trochu.
Trochu?
Na lešije jsem nenarazil pěkně dlouho.
Ne v Kaedwenu.
No, to máte štěstí.
Leda byste chtěli pobodat těma zasranýma kořenama.
Abys ho zabil, musíš mu srdce proklát ohněm.
To tě za těch šest hodin nenapadlo?
Co jsi sakra zač?
Princezna Cirilla z Cintry.
Těší mě.
Když jsi mi řekl, že jsi využil zákon překvapení,
říkal jsem ti, že to byla chyba.
Tvrdil jsi…
Slíbil jsi, že si to dítě nevyžádáš.
A já ti řekl, že to stejně byla chyba.
Musel jsem ji zachránit.
Já vím.
A ty jsi zase věděl, že ti to vyčtu.
Jo.
A stejně jsi ji přivedl.
Takže říkáš, že utekla Nilfgaarďanům.
Přežila vyvraždění svého království.
Jak?
Ptal jsem se.
Lhala.
A ty jsi to nechal být?
Zaklínači umí pravdu vypozorovat.
- Neříkal jsi to sám? - Co se mi to honilo hlavou?
Přivedl jsem ji, aby byla v bezpečí.
Je pro mě snazší ji ochránit tady za hradbami.
- Kde můžeš vypozorovat pravdu. - Jo, zjistit, co je přesně zač.
A jak jí můžu pomoct.
To říkáš teď.
Pamatuj ale,
jak jsme dopadli naposledy, když jsme se pletli do záležitostí šlechty.
Co když ti ta tvoje princezna přeroste přes hlavu?
Já vím, že přeroste.
Princezno.
Eskele.
Jen se tu rozhlížím.
Říkala jsem Geraltovi, že si najdu pokoj.
No, tohle ale…
není hrad,
Vaše Výsosti.
Všechny stojej za hovno.
Podle Tissaii elfí mágové vymřeli.
Mýlila se.
Nebo lhala. Ani jedno mě nepřekvapuje.
Měla jsi noční můru.
- To se po bitvách stává. Jak sama víš. - O čem byla?
Přijde ti, že je na to vhodná chvíle?
Vážně myslíš, že se ptám, protože mě to zajímá?
Zdálo se ti o někom v rouchu?
V černém. Jak to víš?
Mně se zdálo o červeném.
A tady elfí čarodějka snila o bílém.
Sdílené sny jsou mocné znamení.
Magických záhad mám už plné zuby.
Můžeme to ale využít v náš prospěch.
Musíme mluvit s Francescou.
Nemá důvod nám věřit.
Nejdřív se jí musíme zavděčit.
Šokující.
Zase musí být po tvém.
Šokující je, že z toho konečně něco budeš mít i ty.
Lovci vážně nenašli nic víc?
Moc tu toho nežije.
Ostatním v Temerii a Redanii se možná vede líp.
Líbají lidem nohy.
Nohy, co jim jednou došlápnou na krk.
Zasloužíš si víc, bratře.
My všichni.
Slíbila jsi nám Dol Blathannu.
Jak dlouho ji budeme hledat?
S každým západem slunce je nás míň a míň.
Naše země je poskvrněná a naši starší mrtví.
I naše jeskyně na konci světa obsadily příšery.
Nesmíme ale ztrácet naději v naši zářnou budoucnost.
Co bylo, se nemusí opakovat.
V těch rozvalinách najdeme odpovědi.
Moje vize dávají našemu lidu naději.
[starší mluva]
To bílé roucho jí zakrývá obličej,
ale já vím, že je to Ithlinne, naše prorokyně,
a vede nás do bezpečí.
Znovu povstaneme.
Není to maso, ale hlad to utiší.
Nezklamu nás.
Co bylo, se nemusí opakovat.
Nikdy jsem neslyšela slova.
K té písni, co jsi hrál.
Jeden známý říkal, že měla navádět domů ztracené elfy.
Ty, co jsem nechal umřít, nebo co nás opustili.
Slova se často mění.
Bílý plamen chce potrestat ty, kteří vás utlačují.
Okrádání zlodějů z vás dělá jen další zloděje.
Nebo nám snad ten Bílý plamen hodlá vrátit Xin'treu,
až dotančí na Calanthénině hrobě?
Xin'treu?
Tak se říkalo Cintře, než ji ukradli Elfům.
Ty jsi ten Filavandrel, o kterém se zpívá?
Konec světa? Ten vůdce, který se postavil proti lvici?
Ten lživý bard a jeho odrhovačky.
Pokud si dobře vzpomínám, ta píseň o tobě mluví jako o králi elfů.
Nedokázal jsem porazit Calanthé a můj lid potřeboval víru.
Víra je prostý lék pro zoufalé duše.
Pomáhá nám přežít těžké časy.
Tvoje svádění,
byť lákavé, postrádá mazanost rasy tvého otce.
Byl to jenom poloviční elf.
Čistokrevný elf se prý nenarodil už celá desetiletí.
Taky se nám zdálo o někom v róbě.
Někam nás vedou. Ona viděla červenou, já černou.
Když nás osvobodíš, můžeme společně zjistit, co jsou zač.
Jak dlouho tu už kopete?
Možná jsme klíčem my.
Něco jsme našli!
Byly jste blízko.
Tak blízko.
Schovává se v lesích?
- Existujou i další? - Jen pár.
Vymírají, protože se nedokážou rozmnožovat.
Straší tu už od Konjunkce sfér.
Takže tohle tu budeme dělat?
Studovat příšery?
Jo.
A sbírat přísady do těch tvých lektvarů?
Přesně.
Trénovat?
Trénování…
je nebezpečné.
Stejně jako ten muž s okřídlenou helmou.
Chceš ho zabít?
Ano.
Proč?
Nenávidím ho.
Tohle si pamatuj.
Nezabíjíme ze strachu…
ale abychom zachránili životy.
Rozumíš?
Jak jsi tu ty trávil svoje první dny?
Zbitý a vyhladovělý.
Co tvůj pokoj?
- Jsou v něm krysy. - To je dobré znamení.
Je to jeden z těch teplejších.
Co to je?
Zůstaň tady.
- V Cintře jsem pořád chodila na ve… - Cirillo.
Takže tady se líhnou zaklínači.
Doufám, že ti tu postavili nějaký pomník.
Hostinec u Dorianu, před pár lety.
Vymývala jsem ti z vlasů baziliščí krev.
Byla to wyverní krev.
Neměla bys tu být.
Slyšela jsem, že máš teď dceru.
A to jsem tě měla za dobráka, už když jsi mi zaplatil.
Není to moje dcera.
Tak to bych si ji mohla vzít.
Kluci by jí zobali z ruky.
A pak že nejsi otec.
Co to má být?
Eskel si v údolí našel pár kamarádek.
Nemají tu co dělat. A oni by to měli vědět.
Trochu to na to svoje štípnutí přehnal s durmanem.
Jako všichni ostatní.
Zítra si nebudou nic pamatovat.
Určitě ne, jak se sem dostaly.
Jeden z mých stálých klientů,
druid…
mi říkal, že lešijové jsou obří mluvící stromy.
A že jsou nádherné.
- Neplatíme za klábosení. - Dobře.
Dobře.
Co to má znamenat, Eskele?
To už jsi uložil dcerušku ke spánku?
Chápu, že máš bolesti.
Můžeš je otupit, jakkoliv budeš chtít.
Jen ne tady.
Je to vtipný.
Já a ostatní kluci jsme dorazili
spráskaní jak psi.
Lambertovi dal troll ránu do oka. Coenovi vlkodlak ukousnul kus prdele.
A s čím ses vrátil ty?
Jen říkám,
že až já najdu princeznu,
hra na rytíře bude to poslední,
co mě napadne.
Eskele,
běž do postele.
Potřebujeme plán.
Co to do tebe vjelo?
Cítím se divně.
To je tím dimeritiem.
Vztyk.
Hned!
Kam nás vedeš?
Když mě zabijete, Bílý plamen s vámi nebude mít smilování.
Umíte vy lidi alespoň na chvíli mlčet?
Co to je?
Nějaké runy.
Spojené
chaosem.
Tohle vypadá jinak.
Příchod monster.
Konjunkce sfér.
Nebesa běsnila a sféry se protnuly.
Přeživší.
Ztraceni a opuštěni v novém světě.
Novém pro vás.
Byl náš.
Vaše sny. Povězte mi o nich.
Ty první.
Potřebujeme se navzájem.
V mém vidění
bloudím labyrintem z těl mrtvých elfů.
Sahají tak vysoko, že zakrývají slunce.
Ithlinne mě pak vyvede ven,
kde uzřu východ slunce nad novým elfím královstvím.
Můj průvodce není Ithlinne,
ale Emhyr.
Neviděla jsem ho, měl kápi.
Právě se vrátil do Nilfgaardu,
kde zabil Uchvatitele.
A zachránil mě.
A co ty?
Co to děláš?
Je to starší mluva, ale primitivní.
„Pohleď na pramáti lesů,
Nesmrtelnou,
jež ve snech hnízdí.“
Zbytek jsou nesmysly.
Nejsou.
Je to zaklínadlo.
O chýši.
Bez dveří.
Můj otec nás děsíval příběhy
o čarodějnici z lesa.
Bydlela v domě na baziliščích nohou.
Lákala k sobě děti, které pak vařila a jedla.
Nebylo by to poprvé, co lidstvo elfí magii
nazvalo čarodějnictvím.
Můj bratr má pravdu.
Tohle jsou naši předkové, co ji uctívali na kolenou.
Nesmrtelná matka možná patří ke starším bohům.
Nejdřív je to Ithlinne a pak jedna ze starších bohů.
Ani jedna by se nezahazovala s lidmi.
Zády k lesu otoč se.
Volá nás.
Hlídejte, dokud se nevrátíme.
- Francesco. - Ne.
Gagei, jako malá jsem přísahala, že se o tebe postarám.
Postarám se o nás všechny.
Můžeme si vybrat, jestli půjdeme s tebou?
Co myslíš?
Nováčci první noc nikdy nemůžou usnout.
Kvůli té zimě.
Tady Klef byl jeden z prvních zaklínačů.
Dávno přede mnou.
Co se s ním stalo?
Jedna z nejstarších příšer. Démonka,
co už umřela.
Rozsévala zkázu, dokud ji zaklínači nezapečetili hluboko v lese.
Tímhle ho zabila.
Někteří říkají, že k sobě pořád láká nešťastníky,
co prochází jejím lesem.
Aby je mohla pozřít.
Děsivé povídačky na mě moc neplatí.
A tady Deglana
zabili lidi přímo tady v našich síních.
Naučil mě všechno, co znám.
Udělal ze mě zaklínače.
Byl pro tebe jako otec, že? Stejně jako ty pro Geralta.
Něco takového.
Je to snazší, když jsou mladí.
Jen počkáš, až se jim přestane stýskat, nakrmíš je,
vycvičíš je, pošleš je do světa a pak čekáš, kdo se vrátí živý.
Jen tak něco tě nevyděsí.
Někdy člověk musí v klidu stát a jindy zase utíkat.
Díky tomu jsi vyvázla z Cintry?
Geralt říkal, že mě tu ochráníte.
To se těžko dělá, když nevím, koho chráním.
A před čím ho chráním.
Ty sis to rozdal s dřevěným netvorem. Já si to rozdám s tím tvým.
No tak, pojďte.
Když jsi snila o Emhyrovi,
proč jsi byla tak vyděšená?
Pověz.
Byla jsem ve tmě.
Všude kolem byli lidi
a dotýkali se mě.
Samé letmé dotyky.
Neviděla jsem je, nemohla jsem je zastavit.
Tak jsem je prostě nechala.
Potom, co Uchvatitel zabil Ferga,
uvrhl všechny čaroděje do žaláře.
Na hraní.
Byla jsem tam roky.
Pak mě našel Emhyr.
Chýše bez dveří.
- Ten nápis… - Počkej.
Jestli se pleteš a ty sny neznamenají, co si myslíš, že…
Pohleď na matku lesů, Nesmrtelnou, jež ve snech hnízdí.
Zády k lesu otoč se.
Vstaň. Vstaň.
A čelem ke mně staň.
Staň. Staň.
Neviděl jsi Cirillu?
Jo, klopila tu do sebe Racka a tančila na stole.
Vtipné.
Slídila nám tu.
Je to její první noc, Geralte. Co jsi čekal?
Že mě poslechne.
Děti nikdy neposlouchají.
Promluvil jsem s ní a poslal ji do postele.
Určitě jsi na to připravený?
Když vtrhli do Cintry, byl jsem v žaláři pod městem.
Slyšel jsem všechno.
Oheň, křik a smrt.
To samé, co jsem jako malý slyšel tady.
Když jsem se schovával ve sklepě a čekal, kdy si pro nás přijdou.
Pád Kaer Morhen jsi jako jediný přežil ty.
Ty a houf zmutovaných sirotků,
co neměli kam jít.
Byl jsi na to připravený?
Ne.
A stejně ses nás ujal.
Ne.
Naučil jsem vás, jak se o sebe postarat.
Ten lešij si asi přišel pro svoji ruku.
Seberte se, hoši.
- Ochráním hosty. - Omrknu křídlo.
- My okolí tvrze. - Za mnou!
Pohyb!
- Jdeme! - Dělejte!
- Najdu Cirillu. - Ne.
Dělej, co umíš nejlíp.
Zůstaň a bojuj.
Vztyk, holka! Máme společnost.
- Nepřibližuj se. - Hej!
Holce do pokoje nemůžeš jen tak vtrhnout s mečem v ruce!
Stůj venku a hlídej!
Jen jsem plnil rozkazy.
No tak, jdeme! Pohyb!
Kdepak jsi?
Co jsi zač?
Ahoj.
Neboj se.
Přišla jsem ti pomoct.
Ithlinne?
Já to věděla.
Ty nejsi on.
Vím, co jsi zač.
Stará pohádka pro děti.
Jsi snad dítě, Fringillo?
To jsem tě zachránil, aby ses chovala jako malá?
Já se nebojím.
A nepotřebuju pomoct.
Přesně, ty přece nepotřebuješ nikoho.
Nemáš co skrývat.
Já vím.
Naše cesta byla těžká.
A bude ještě těžší.
Můžu ti ale pomoct.
A přesto
jsi u dvora zůstala desítky let.
Proč?
Kvůli lásce?
Nebo svému odkazu?
Kvůli moci!
Té jsi zasvětila život.
Na víc nemáš? To musíš být zoufalá.
To ty jsi tu zoufalá, Yennefer.
Ta nejzoufalejší.
Ty nejsi nové slunce.
Nejsi on.
Nikdy ti neřekne to, co já.
Cesta k opravdové moci nespočívá ve skromné víře,
ale ve víře v sebe sama a uchopení osudu do vlastních rukou.
Svět zanikne v mrazu
a znovuzrodí se s novým sluncem.
Nejdřív zemi smočí krev elfů.
Jak je mám zachránit?
Odhoď svoje šaty.
Co kdybych ti řekl, že tu moc můžeš získat?
A ne jako pokorná patolízalka,
ale jako paní vlastního osudu.
Tohle není skutečné.
Představ si, že je.
Představ si, že to ty jsi císařovna.
Tady a teď.
Sny ostatních byly jasné.
Myslela sis, že jsi výjimečná.
Ale ne.
Tvůj je taky jasný.
Vyslov své přání.
Posílila bych naše vojsko.
Našla další vojáky.
Jsme sice císařství, ale Sever je aliance mnoha království.
Velká a nepředvídatelná země.
Ani s přesilou nezvítězíš.
Potřebuješ přátele.
Spojence, co to tu zná jako vlastní boty.
Žádné Severní království se s námi nespojí.
Žádné království lidí.
Chceš spásu?
Tak to s sebou zpátky vedeš špatného elfa.
První čistokrevný elf za celé roky.
Nová naděje pro lepší budoucnost.
Otěhotněla jsem mnohokrát.
Žádné se nenarodilo.
Ale co kdyby ano?
Co kdybych ti pomohla?
Stačí mě jenom požádat.
Ty nejsi Ithlinne, že ne?
Víra tvých předků byla silnější než ta tvoje.
Silnější než ta tvoje.
Vyslov své přání.
Co mám udělat?
Aby přežilo tvoje dítě,
musíš nejdřív ty žít
mezi lidmi.
Xin'trea.
Už tě nic nesvazuje.
Proč sis nevytvořila portál?
Cítíš to už od Soddenu,
že jo?
Nebo teda…
spíš to už necítíš.
Radši ale zůstaneš slepá, než aby sis přiznala pravdu.
Pamatuješ na tuhle lekci, Selátko?
[starší mluva]
U Soddenu ses odepsala.
Ohnivá magie je nebezpečná.
Sbohem, chaose.
Pro co teď asi bude žít?
Zeilil eip.
Tak se pohni!
Je to jen podělanej trik!
Ano, popírání reality.
Chutná příloha.
Ještě tě nechám trochu podusit.
Chci, aby ta tvoje beznaděj byla pěkně měkoučká.
Budeš škemrat, abych si ji vzala.
A já to s radostí udělám.
Eskele?
Geralte.
Eskele!
Vrátil jsem
se sem.
Věděl jsem, že je…
něco špatně.
Nevím, co se stalo.
Ale myslel jsem…
že to nějak překonám.
Myslel jsem,
že bys mi
mohl
pomoct.
Vesemire.
Neměla jsem svoje holky vodit do zaklínačskýho doupěte.
Já jsem tak blbá.
Zůstaňte tu
a schovejte se.
Ne.
Ne. Lamberte!
Nasrat, tady já nechcípnu. Jaká je nejrychlejší cesta ven?
Nevím, nejspíš schody na konci síně nebo jižní věž.
- Tak jo, jdeme. - Ne.
Zůstaneme. Geralt…
Geralt už je možná mrtvý!
Zaklínači bojujou.
My zdrháme.
Běžte!
Pohyb.
Co to je?
Eskel.
Ten lešij ho nakazil.
To není možné.
Ke dveřím!
Eskele.
Potřebujeme čas.
Zachráníme tě.
Eskele…
Prosím tě, přestaň.
Udělal jsi, co bylo třeba.
Tady jsi.
To nic.
Taky jsi ji viděla.
Neboj, jsi volná.
Ty jdeš s nimi?
Francesca tvrdí, že starší bohové
chtějí alianci mezi elfy a Nilfgaardem.
Obě jste hlupačky.
Ta ježibaba není žádná bohyně.
Moje víra mě dovedla až sem. Uvidíme, kam mě ještě zavede.
Taková ctižádost se ti nepodobá.
Na rozdíl od tebe jsem našla smysl života.
Co sis přála?
Aby už bylo po všem.
Lehkovážná jako vždy.
Pokud je tak zlá,
proč tě nechala jít?
Je po všem?
Jsme v bezpečí?
Jsi v pořádku?
Jo, jsem.
Pojď se mnou.
Když jsem sem přišel poprvé,
Vesemir mi řekl, že svět za těmihle hradbami
je nebezpečné místo.
Časy se ale mění.
I tady.
Nikde není bezpečno.
Před světem už neutečeš.
Neschováš se mu.
Na Eskela.
- Na Eskela. - Na bratry.
Můžeš v něm ale najít sílu
a smysl života.
Šanci na přežití jeho hrůz.
[starší mluva]
Kontinent
nepatří nikomu.
Ciri, jediné, co ti zbývá,
je držet se svého meče
a nezastavovat se.
Překlad titulků: Eliška K. Vítová