‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫גראלט!‬
‫רק הלכתי לשוק, ין.‬
‫הרווחתי יותר מכמה פרוטות הודות לגינה שלך.‬
‫אני מחכה כבר שנזדקן ביחד.‬
‫את, אני והיא.‬
‫המשפחה שתמיד חלמנו עליה.‬
‫חלום שמח.‬
‫גראלט!‬
‫תן לי אותה.‬
‫היא שלנו.‬
‫לעזאזל.‬
‫לא, אל תיגע בי.‬
‫תתעוררי.‬
‫אל תיגע בי!‬
‫אנחנו מתרחקים מסינטרה.‬
‫לעזאזל.‬
‫סוף סוף, תגובה אמיתית.‬
‫אנחנו תקועות פה יחד.‬
‫מי יודע, אולי עוד נהיה חברות שוב.‬
‫יצילו אותנו.‬
‫יש בי אמונה.‬
‫תשכחי מאמונה. יש לנו כוחות.‬
‫שיישארו קרוב אליך.‬
‫לאן אתם לוקחים אותנו?‬
‫אני אזרחית נילפגארד.‬
‫החיילים שהרגת היו גם הם מנילפגארד.‬
‫איסטרד דיבר עליהם.‬
‫הם נראים כמו ארטוזה.‬
‫נבנו על ידי אלפים לכבוד הנביאים.‬
‫שרפתם אותם במלחמות המוקדמות.‬
‫מוטב שההיסטוריה תמחק אותם מאשר בני האדם.‬
‫מעולם לא ראיתי כל כך הרבה אלפים.‬
‫אני חייב לראות אותה.‬
‫הבאתי מתנות.‬
‫מהו המקום הזה?‬
‫תישארו מאחוריי.‬
‫ותסתמו את הפה.‬
‫המאבק של נילפגארד הוא מול ממלכות הצפון,‬ ‫לא מול האלפים.‬
‫שחררי אותנו.‬
‫ואנו נעניק לך…‬
‫אמרת מתנות.‬
‫בני ערובה. בני אדם…‬
‫היית צריך לתלות את הגופות שלהן בקרבת מקום.‬
‫הן יכולות להועיל לנו.‬
‫אלה יערות של בני האדם.‬
‫אלה היערות שלנו.‬
‫הבחורה הזו הייתה בדימריטיום?‬
‫הבחורה הזו הייתה שבויה של נילפגארד.‬
‫גם אני אלפית.‬
‫ככה אתם מתייחסים לבני מינכם?‬
‫את שרה את השירים שלנו?‬
‫את מכבדת את הקדומים שלנו?‬
‫האם הזלת פעם דמעה על דבר הקשור לאלפים?‬
‫את לא אלפית.‬
‫תתלה אותן.‬ ‫-אנחנו חופרים פה כבר שבועות.‬
‫כל יום שעובר מגביר את הסיכון שיגלו אותנו.‬
‫אתה לא מנהיג יותר את אנשינו, פילוונדרל.‬
‫או שאולי עוטה הגלימה הלבנה ‬ ‫ביקר גם בחלומותיך?‬
‫אני עושה כל שביכולתי כדי להגן עלייך.‬
‫ברגע שנמצא את מה שאנחנו מחפשים,‬
‫נשלח את ראשיהן לארטוזה‬ ‫כתזכורת לתפארת האלפים.‬
‫כמעט הגענו.‬
‫זה הבית שלך?‬
‫כמה אמרת שיש?‬
‫לא אמרתי.‬
‫בפעם האחרונה שבדקתי,‬
‫היינו 20.‬
‫עכשיו?‬
‫אולי פחות.‬
‫בטוח שאנחנו מוגנים כאן?‬
‫תעמדי בקצב.‬
‫למבצ'ופ.‬
‫איפה היית, לעזאזל?‬
‫חשבנו שהלכת לאיבוד.‬
‫או שנהרגת.‬
‫עוד לא.‬
‫מצטער.‬
‫אחי!‬
‫הוא שב.‬
‫היה ברור שתדפוק כניסה.‬ ‫-הוא חזר.‬
‫סוף סוף, אחי.‬
‫זאב.‬
‫אתה בבית.‬
‫סוף סוף.‬
‫וזמיר.‬
‫כן.‬
‫הייתי צריך לעצור בכמה מקומות.‬
‫הוא בבית!‬
‫הנה הילד שלי!‬
‫אז,‬
‫אני שם,‬
‫קופא למוות באמצע שדה חיטה,‬
‫לילה שני ברציפות,‬
‫כשאשתו של החוואי מתגנבת החוצה‬
‫כדי להגיד לי שאני מבזבז את זמני.‬
‫זאת לא קיקימורה‬
‫שבעלה ראה יוצא מהחדר הזה.‬
‫לא.‬
‫זה היה פועל החווה הדפוק!‬
‫עכשיו היא בוכה, "מה נעשה?‬
‫בעלי לא ישלם לך ‬ ‫אם לא תביא ראש של קיקימורה!"‬
‫אז שלפתי את החרב שלי ואמרתי,‬
‫"הוא בטח ישלם כפול על הראש של פועל החווה".‬
‫אין כמוך, למבצ'ופ.‬
‫היא חזרה עם שני סוסים ושטיח פרווה.‬
‫העבודה הכי טובה שהייתה לי כל השנה.‬
‫כל אחד מהפרצופים שלכם הוא סיבה למסיבה.‬
‫אתם מוגנים.‬
‫חזרתם בחזרה.‬
‫חזרתם הביתה.‬
‫כן.‬ ‫-לחיים!‬
‫לחיי חורף נוסף, יחד.‬
‫כן.‬ ‫-יפה אמרת.‬
‫לחיי האוויר בריאותינו.‬
‫לחיים!‬
‫לחיי האחים.‬
‫האחים!‬
‫לחיי שכחה מהדרך המזדיינת!‬
‫ללילה מסכן אחד.‬
‫מי מוכן?‬
‫אסקל!‬
‫אתה בסדר?‬
‫אתה נראה כמו חרא יבש.‬
‫אתה צריך לראות את הבחור השני.‬
‫הקרב נמשך שש שעות.‬
‫הייתי מצליח להרוג את המנוולת,‬
‫אם לא הייתי מאבד את השיקויים שלי.‬
‫אבל לקחתי את היד שלה.‬
‫מה זה?‬ ‫-זאת לשי?‬
‫זאת לשי?‬
‫הלכה כמו לשי.‬
‫דיברה כמו לשי.‬
‫בערך.‬
‫בערך?‬
‫מזמן לא נתקלתי בלשי.‬
‫לא בקדוון.‬
‫אז יש לכם מזל.‬
‫אלא אם כן אתם ממש רוצים להרגיש את העוקץ ‬ ‫של אחד השורשים המזדיינים שלהן.‬
‫אש דרך הלב היא הדבר היחיד שמחסל אותה.‬
‫זה לא עלה בדעתך אחרי שש שעות?‬
‫מי את, לעזאזל?‬
‫הנסיכה סירילה מסינטרה.‬
‫נעים להכיר.‬
‫כשאמרת לי שתבעת את חוק ההפתעה,‬
‫אמרתי לך, "טעות גדולה".‬
‫אמרת שהבטחת שלא תתבע את הילדה.‬
‫אמרתי, "יופי. עדיין טעות גדולה".‬
‫הייתי חייב להציל אותה.‬ ‫-אני יודע.‬
‫ואתה ידעת שאני אתעמת איתך על זה.‬
‫כן.‬
‫הבאת אותה לכאן בכל זאת.‬
‫אז אתה אומר לי שהיא ברחה מנילפגארד.‬
‫שהיא שרדה את הטבח חסר הרחמים של ממלכתה.‬
‫איך?‬
‫שאלתי.‬
‫היא שיקרה.‬
‫לא מתאים לך לעזוב את זה.‬
‫מכשפים מחכים לתשובות.‬
‫אני חושב שאולי אתה אמרת את זה.‬ ‫-מה חשבתי לעצמי?‬
‫הבאתי אותה לכאן כדי שתהיה מוגנת.‬
‫קל לי יותר להגן עליה בין הקירות האלה.‬
‫מספיק זמן כדי לחכות לתשובות?‬ ‫-בדיוק. ללמוד מי היא. מה היא.‬
‫ואיך אני יכול לעזור לה.‬
‫זה מה שאתה אומר,‬
‫אך תזכור מה קרה‬
‫בפעם האחרונה שמכשפים דחפו את אפם‬ ‫לדרמות של חצרות וממלכות.‬
‫מה אם הנסיכה שלך היא יותר ממה שביקשת לקבל?‬
‫כבר ידוע לי שכן.‬
‫נסיכה.‬
‫אסקל.‬
‫אני רק מסיירת במקום.‬
‫אמרתי לגראלט שאמצא חדר טוב.‬
‫ובכן, זאת…‬
‫לא טירה,‬
‫הוד מעלתך.‬
‫כל החדרים חרא.‬
‫טיסאיה אמרה שקוסמי האלפים מתו.‬
‫היא טעתה.‬
‫או שהיא שיקרה.‬
‫אף אפשרות לא מפתיעה.‬
‫היה לך סיוט מקודם.‬
‫סיוטים נפוצים אחרי קרב, גם לך היו…‬ ‫-על מה הוא היה?‬
‫נראה לך שזה זמן מתאים לחלוק סיפורים?‬
‫את באמת חושבת שאני שואלת‬ ‫כי זה מעניין לי את התחת?‬
‫חלמת על מישהו עטוי גלימה?‬
‫גלימה שחורה. איך ידעת את זה?‬
‫חלמתי על מישהו עטוי גלימה אדומה.‬
‫והקוסמת האלפית שלנו ‬ ‫חולמת על מישהו עטוי גלימה לבנה.‬
‫חלומות משותפים הם אות רב עוצמה.‬
‫טוב, יש לי די והותר תעלומות קסומות כרגע.‬
‫מה שחשוב הוא שנוכל להשתמש בזה לטובתנו.‬
‫אנחנו חייבות לדבר עם פרנצ'סקה.‬
‫אין לה סיבה לבטוח בנו.‬
‫אנחנו צריכות להתחבב עליה קודם.‬
‫כמה מפתיע.‬
‫שוב צריך ללכת לפי מה שין רוצה.‬
‫יותר מפתיע שהפעם סוף סוף תרוויחי מזה.‬
‫זה כל מה שהציידים הצליחו למצוא?‬
‫נדיר למצוא חיים ביערות הללו.‬
‫אולי הציידים בטמריה או ברדניה ‬ ‫מצליחים יותר.‬
‫הם מלקקים את מגפיהם של בני האדם.‬
‫אותם מגפיים שירסקו את צווארם בסופו של דבר.‬
‫מגיע לך טוב יותר, אחי.‬
‫לכולנו.‬
‫הבטחת לנו את דול בלת'נה.‬
‫כמה זמן עוד נחפש לשווא?‬
‫בכל שקיעה מספר האלפים פוחת.‬
‫אדמתנו מוכתמת, הקדומים שלנו מתים.‬
‫אפילו המערות בקצה העולם ‬ ‫נפלו לידיהן של מפלצות.‬
‫אבל אסור לנו לאבד אמונה‬ ‫בעתיד מזהיר עבור האלפים.‬
‫מה שהיה, לא בהכרח הוא שיהיה.‬
‫אני יודעת שבהריסות האלה נמצא תשובות.‬
‫החזיונות שהיו לי מאז שנכנסתי ליערות האלה, ‬ ‫מעניקים אמונה.‬
‫[לשון קדומים]‬
‫הגלימה הלבנה מסתירה את פניה,‬
‫אבל אני יודעת שזו אית'לין,‬ ‫הנביאה הקדושה ביותר שלנו,‬
‫המנחה אותנו למקום מבטחים.‬
‫אנחנו נבנה מחדש.‬
‫זה לא בשר, אבל זה ירגיע את הרעב שלך.‬
‫לא אאכזב אותנו.‬
‫מה שהיה, לא בהכרח הוא שיהיה.‬
‫אף פעם לא שמעתי ששרו את זה עם מילים.‬
‫ה"המלון" שניגנת.‬
‫גבר שהכרתי אמר‬ ‫שהוא נועד להנחות אלפים אבודים הביתה.‬
‫אלה שאיבדתי, כן.‬ ‫אלפים מתים ואלפים יתומים.‬
‫המילים משתנות תדיר.‬
‫הלהבה הלבנה רוצה להעניש ‬ ‫את אותם האנשים שמדכאים את אנשיך.‬
‫גנבה מגנב רק הופכת אותך‬ ‫לגנבת האחרונה בשרשרת.‬
‫או שמא, הלהבה הלבנה ‬ ‫מתכוון למסור בחזרה את זינת'ריה‬
‫כשהוא יסיים לרקוד על קברה של קלנתה?‬
‫זינת'ריה?‬
‫שמה האלפי של סינטרה לפני שנגנב.‬
‫אתה הפילוונדרל של השירים?‬
‫קצה העולם? המנהיג שקם נגד הלביאה?‬
‫פייטן שקרן והמנגינות שלו.‬
‫אם אני זוכרת נכון, ‬ ‫בשירי המשורר נטען שאתה מלך האלפים.‬
‫אנשיי פנו לפרנצ'סקה‬ ‫כשלא הצלחתי לנצח את קלנתה.‬
‫הם היו זקוקים לאמונה.‬
‫אמונה היא תרופה פשוטה לנשמות נואשות.‬
‫האמונה מחזיקה את כולנו בזמנים אפלים.‬
‫הפיתוי שלך,‬
‫למרות שהוא מקסים,‬
‫חסר את הערמומיות שבדם אביך.‬
‫כן, טוב, הוא היה חצי אלף.‬
‫שמעתי שכבר עשרות שנים ‬ ‫לא נולד אלף טהור דם.‬
‫גם אנחנו חלמנו על דמויות עטויות גלימה.‬
‫הן הנחו אותנו.‬
‫שלה לבושה אדום. שלי, שחור.‬
‫אם תשחרר אותנו, אולי נוכל לעבוד יחד.‬
‫ננסה להבין את משמעותן.‬
‫כמה זמן אתה כבר חופר כאן?‬
‫אולי אנחנו המפתח.‬
‫מצאנו משהו!‬
‫כמעט.‬
‫ממש כמעט.‬
‫היא מסתתרת ביערות?‬
‫יש עוד כאלה?‬ ‫-עוד כמה.‬
‫בסכנת הכחדה כי הן לא יכולות להתרבות.‬
‫כל אחת שנתקלים בה, ‬ ‫קיימת מאז התנגשות העולמות.‬
‫אז זה מה שנעשה כאן?‬
‫נחקור מפלצות.‬
‫כן.‬
‫נאסוף אספקה לשיקויים שאתה לוקח?‬
‫בטח.‬
‫הכשרה?‬
‫הכשרה…‬
‫היא מסוכנת.‬
‫גם האיש עם הקסדה שחורת הכנף מסוכן.‬
‫ואת רוצה להרוג אותו?‬
‫כן.‬
‫למה?‬
‫אני שונאת אותו.‬
‫זה חשוב.‬
‫אנחנו לא הורגים מתוך פחד.‬
‫אנחנו הורגים כדי להציל חיים.‬
‫את מבינה?‬
‫ובכן, איך בילית את ימיך ‬ ‫כשהגעת לכאן לראשונה?‬
‫היכו אותי והרעיבו אותי.‬
‫איך החדר שלך?‬
‫יש בו עכברושים.‬ ‫-זה סימן טוב.‬
‫זה אומר שזה אחד החדרים החמים.‬
‫מה זה?‬
‫תישארי כאן.‬
‫אתה יודע, בסינטרה הלכתי למסיבות…‬ ‫-סירילה.‬
‫אז כאן בוקעים מכשפים.‬
‫אני מקווה שיש לוחית המנציחה את גדולתך.‬
‫פונדק מחוץ לדוריאן, לפני כמה שנים.‬
‫שטפתי דם של בסיליסק מהשיער שלך.‬
‫זה היה דם של וייוורן.‬
‫אסור לך להיות פה.‬
‫שמעתי שיש לך בת עכשיו.‬
‫ואני חשבתי שהדבר הכי רכרוכי בך הוא ששילמת.‬
‫היא לא הבת שלי.‬
‫אם כך, אוכל לקחת אותה אליי.‬
‫היא תסובב את הבחורים על האצבע הקטנה.‬
‫והוא טוען שהוא לא אבא.‬
‫מה הולך כאן?‬
‫אסקל מצא לו כמה חברים במורד ההר.‬
‫הם לא אמורים להיות כאן.‬ ‫הם צריכים לדעת שזה לא בסדר.‬
‫נראה לי שהוא שתה יותר מדי סטרמוניום‬ ‫כדי לטפל בעוקץ הזה.‬
‫כולם שתו.‬
‫עד מחר הם לא יזכרו כלום.‬
‫בטח לא איך הם הגיעו לכאן.‬
‫אז אחד מהלקוחות הקבועים שלי,‬
‫דרואיד,‬
‫הוא סיפר לי שלשים הם עצים מדברים ענקיים.‬
‫ממש יפהפיים.‬
‫אנחנו לא משלמים על דיבורים.‬ ‫-בסדר.‬
‫טוב.‬
‫אסקל, מה אתה עושה?‬
‫לקחת הפסקה מלהשכיב את הבחורה שלך לישון?‬
‫אני מבין שאתה סובל,‬
‫ואתה יכול להטביע את הסבל הזה‬ ‫עם מי שאתה רוצה.‬
‫פשוט לא כאן.‬
‫זה מצחיק, אתה יודע,‬
‫אני והבחורים, אנחנו חוזרים לכאן‬
‫חבולים לגמרי.‬
‫טרול סלעים שבר ללמברט את העין.‬
‫איש זאב תלש חתיכה מהתחת של קואן.‬
‫ואיך אתה חוזר?‬
‫אני רק אומר,‬
‫כשאני אמצא נסיכה,‬
‫הדבר האחרון שאעשה הוא…‬
‫להתנהג באבירות.‬
‫אסקל,‬
‫לך לישון.‬
‫אנחנו צריכות תוכנית.‬
‫מה יש לך?‬
‫אני לא מרגישה טוב.‬
‫הדימריטיום.‬
‫על הרגליים.‬
‫קומו!‬
‫לאן אתה לוקח אותנו?‬
‫אם תהרוג אותי, ‬ ‫הלהבה הלבנה תרדוף אותך בלי רחמים.‬
‫בני האדם מפסיקים לדבר לפעמים?‬
‫מה זה?‬
‫כתבים קדומים כלשהם.‬
‫מקושרים על ידי…‬
‫התוהו?‬
‫זה שונה.‬
‫הגעתן של מפלצות.‬
‫התנגשות העולמות.‬
‫השמיים שאגו והממלכות התנגשו.‬
‫הניצולים שלה.‬
‫אבודים ונטושים בעולם חדש.‬
‫חדש לכן.‬
‫הוא היה שלנו.‬
‫החלומות שלכן,‬
‫ספרו לי.‬
‫תראי לנו קודם את שלך.‬
‫עכשיו זה הדדי.‬
‫בחזון שלי,‬
‫אני אבודה במבוך של גופות, ‬
‫ערמות כה גבוהות של אלפים, ‬ ‫שהן מסתירות את השמש.‬
‫אית'לין מובילה אותי מחוץ למבוך,‬
‫ואני רואה את השמש זורחת‬ ‫על ממלכה אלפית חדשה.‬
‫המדריך שלי הוא לא אית'לין.‬
‫זה אמהר.‬
‫אני לא רואה אותו. הוא מכוסה ברדס.‬
‫בדיוק חזרנו לנילפגארד.‬
‫הוא הרג את הטוען לכתר.‬
‫הוא הציל אותי.‬
‫ושלך?‬
‫מה את עושה?‬
‫זה לשון קדומים, אבל פרימיטיבית.‬
‫"הביטו באם היערות,‬
‫האם בת האלמוות,‬
‫השוכנת בחלומות."‬
‫השאר קשקושים.‬
‫לא.‬
‫זה לחש.‬
‫על בקתה.‬
‫בלי דלתות.‬
‫אבי נהג להפחיד אותנו עם סיפורים‬
‫על המכשפה ביער,‬
‫ביתה יושב על רגלי בסיליסק.‬
‫היא הייתה מפתה ילדים כדי לבשל ולאכול אותם.‬
‫זו לא תהיה הפעם הראשונה ‬ ‫שהאנושות צעקה "מכשפה"‬
‫למראה כוח האלפים.‬
‫אחי צודק.‬
‫אלה אבות אבותינו, כורעים ברך, סוגדים.‬
‫אולי האם בת האלמוות ‬ ‫היא אחת מהאלים הקדומים.‬
‫קודם את אומרת שזו אית'לין,‬ ‫ואז שזה אחד האלים הקדומים.‬
‫איזה עניין יכול להיות לשניהם, ‬ ‫בשני בני אדם?‬
‫הפנו את גבכם ליער.‬
‫היא קוראת לנו.‬
‫תעמדו על המשמר עד שנחזור.‬
‫פרנצ'סקה.‬ ‫-לא.‬
‫גייג', נשבעתי שאטפל בך מאז שהיינו ילדים.‬
‫עכשיו תן לי לטפל בכולנו.‬
‫אנחנו יכולות לבחור ‬ ‫אם להצטרף למעגל התפילה שלך?‬
‫מה נראה לך?‬
‫החדשים תמיד מתקשים לישון‬ ‫בלילות הראשונים שלהם.‬
‫זה הקור.‬
‫קליף היה אחד המכשפים הראשונים.‬
‫טרם זמני.‬
‫מה קרה לו?‬
‫אחת המפלצות הקדומות ביותר. שדה,‬
‫שנכחדה מזמן.‬
‫היא זרעה הרס ‬ ‫עד שהמכשפים קשרו אותה בלב היער.‬
‫היא הרגה אותו בעזרת זה.‬
‫מספרים שהיא עדיין קוראת לנשמות האומללות‬
‫שאתרע מזלן לעבור ביער שלה.‬
‫היא מפתה אותם כדי לטרוף אותם.‬
‫סיפורים מפחידים לא ממש עובדים עליי.‬
‫והוא, דגלן,‬
‫נרצח על ידי בני אדם ממש באולמות האלה.‬
‫הוא לימד אותי כל מה שאני יודע.‬
‫הפך אותי למכשף.‬
‫הוא היה כמו אבא בשבילך, נכון?‬ ‫כפי שאתה עבור גראלט.‬
‫משהו כזה.‬
‫זה באמת קל יותר כשהם קטנים.‬
‫מחכים שהם יסיימו לבכות ולקרוא לאימם, ‬ ‫מאכילים אותם,‬
‫מאמנים אותם, שולחים אותם החוצה אל העולם‬ ‫ורואים מי חוזר בחיים.‬
‫את לא נבהלת בקלות.‬
‫יש פעמים שצריך לעצור, ‬ ‫ויש פעמים שצריך לזוז.‬
‫המנטרה הזאת עזרה לך לברוח מסינטרה?‬
‫גראלט אמר שאני מוגנת כאן.‬
‫קשה לעשות זאת כשאני לא יודע על מי אני מגן.‬
‫או מפני מה אני מגן עליה.‬
‫התמודדת עם חיית העץ הזאת.‬
‫תן לי להתמודד עם העץ שלך.‬
‫קדימה. תמשיכו לזוז.‬
‫אם חלמת על אמהר,‬
‫למה היית מבועתת כשהתעוררת?‬
‫ספרי לי.‬
‫אני בחושך.‬
‫יש אנשים מעליי,‬
‫נוגעים בי.‬
‫בטפיחות קלות.‬
‫אני לא רואה אותם. ‬ ‫אני לא יכולה לעצור אותם. אז…‬
‫אני פשוט שוכבת שם ומרשה להם.‬
‫אחרי שהטוען לכתר הוציא להורג את פרגוס,‬
‫הוא העביר את כל הקוסמים לכלא.‬
‫לתאטרון.‬
‫הייתי שם שנים.‬
‫ואז אמהר מצא אותי.‬
‫בקתה בלי דלתות.‬
‫הכיתוב.‬ ‫-רגע.‬
‫אם את טועה, אם משמעותם של החלומות ‬ ‫הוא לא מה שאת חושבת…‬
‫הביטו באם היערות, ‬ ‫האם בת האלמוות, השוכנת בחלומות.‬
‫הפנו את גבכם ליער, ‬
‫בקתה, בקתה,‬
‫הסתובבו ופנו אליי.‬
‫בקתה, בקתה.‬
‫ראית את סירילה?‬ ‫-כן.‬
‫ראיתי אותה מורידה כוסות של "שחף לבן"‬ ‫ורוקדת על השולחן.‬
‫מצחיק.‬
‫תפסתי אותה מרגלת.‬
‫גראלט, זה הלילה הראשון שלה כאן.‬ ‫למה ציפית?‬
‫קיוויתי שהיא תעשה כדבריי.‬
‫ילדים אף פעם לא עושים מה שאומרים להם.‬
‫דיברנו, ואז שלחתי אותה למיטה.‬
‫אתה בטוח שאתה מוכן לזה?‬
‫הייתי בתוך תא מתחת לעיר כשסינטרה נבזזה.‬
‫שמעתי הכול.‬
‫אש, צרחות ומוות.‬
‫אותם קולות ששמעתי כאן בתור ילד.‬
‫בזמן שהתחבאתי במרתף,‬
‫וחיכיתי שבני האדם יבואו להציל אותנו.‬
‫אתה היית המכשף האחרון ששרד ‬ ‫אחרי נפילתה של קר מורן.‬
‫אתה וחבורה של יתומים בעלי מום‬
‫שלא היה להם לאן ללכת.‬
‫אתה היית מוכן?‬
‫לא.‬
‫אבל בכל זאת הגנת עלינו.‬
‫לא.‬
‫לימדתי אתכם להגן על עצמכם.‬
‫אולי הלשי של אסקל רוצה את היד שלה בחזרה.‬
‫חדדו את שכלכם, בחורים.‬
‫אני אגן על האורחים.‬ ‫-אני אבדוק את האגף.‬
‫אנחנו נבדוק את המתחם.‬ ‫-בואו אחריי!‬
‫זוזו!‬
‫קדימה!‬ ‫-זוזו!‬
‫אני אמצא את סירילה.‬ ‫-לא.‬
‫עשה מה שאתה עושה הכי טוב.‬
‫תישאר ותילחם.‬
‫תתעוררי, ילדה! יש לנו אורחים.‬
‫מה אתה עושה? תתרחק.‬ ‫-היי!‬
‫אל תתפרץ לחדר של בחורה‬ ‫ותנופף בחרב, מטומטם!‬
‫תעמוד על המשמר בחוץ.‬
‫רק מילאתי פקודות מזוינות.‬
‫קדימה! זוזו!‬
‫איפה את?‬
‫מה אתה?‬
‫שלום.‬
‫אל תפחדי.‬
‫אני כאן כדי לעזור לך.‬
‫אית'לין?‬
‫ידעתי.‬
‫אתה לא הוא.‬
‫אני יודעת מה אתה.‬
‫סיפורי סבתא לילדים.‬
‫את ילדה, פרינג'ילה?‬
‫האם הצלתי אותך מהתאטרון‬ ‫כדי שתתנהגי כמו ילדה?‬
‫אני לא מפחדת.‬
‫ואני לא צריכה עזרה.‬
‫כן, את לא זקוקה לאף אחד.‬
‫אין לך מה להסתיר כאן.‬
‫אני יודעת.‬
‫פשוט, הדרך הייתה קשה.‬
‫והדרך מכאן והלאה תהיה עוד יותר קשה.‬
‫אבל אני יכולה לעזור לך.‬
‫ובכל זאת,‬
‫נשארת במשך עשרות שנים.‬
‫למה?‬
‫מתוך אהבה?‬
‫מורשת, את אומרת?‬
‫כוח!‬
‫למען זה את חיה.‬
‫זה המהלך שלך? הוא די נואש.‬
‫את זו שנואשת, ינפר.‬
‫הכי נואשת.‬
‫אתה לא השמש החדשה.‬
‫אתה לא הוא.‬
‫הוא לעולם לא יגיד לך מה שאני אגיד.‬
‫הדרך לכוח אמיתי אינה טמונה באמונה צנועה,‬
‫אלא באמונה בעצמך והשתלטות על ייעודך.‬
‫העולם ימות בכפור‬
‫וייוולד מחדש עם שמש חדשה.‬
‫ראשית, דמם של האלפים יזרום על פני האדמה.‬
‫איך אוכל להציל אותם?‬
‫הסירי את הגלימות האלה.‬
‫מה אם הייתי אומר לך שתוכלי להשיג כוח.‬
‫ולא כוח של חנפנית כנועה.‬
‫אלא כאישה בזכות עצמך.‬
‫זה לא אמיתי.‬
‫ובכן, תארי לעצמך אם כן.‬
‫תארי לעצמך שאת הקיסרית.‬
‫ברגע זה.‬
‫החלומות של האחרים היו ברורים מאליהם.‬
‫חשבת שאת מיוחדת.‬
‫אבל לא.‬
‫גם שלך ברור מאליו.‬
‫אז תגידי מה רצונך.‬
‫הייתי מחדשת את כוחותינו.‬
‫מגדילה את מספרינו.‬
‫אנחנו אימפריה, ‬ ‫אבל הצפון הוא אוסף של ממלכות רבות.‬
‫וארץ גדולה ובלתי צפויה.‬
‫אפילו עם מספרים גדולים, תיכשלו.‬
‫את זקוקה לחברים.‬
‫בעלי ברית שמכירים את הארץ הזו ‬ ‫כאילו הייתה שלהם.‬
‫אף ממלכה צפונית לא תהיה בת ברית שלנו.‬
‫אף ממלכת בני אדם.‬
‫את מחפשת ישועה?‬
‫אז את מחזירה את האלף הלא נכון.‬
‫האלף הטהור הראשון מזה שנים.‬
‫תקווה חדשה לעתיד מזהיר יותר.‬
‫הייתי בהריון בעבר.‬
‫אף הריון לא שרד.‬
‫אבל אם זה ישרוד?‬
‫אם אוכל לעזור לך?‬
‫כל שעלייך לעשות הוא לבקש.‬
‫את לא אית'לין, נכון?‬
‫אמונת אבות אבותייך הייתה טובה משלך.‬
‫טובה משלך.‬
‫אז תבקשי את רצונך.‬
‫מה עליי לעשות?‬
‫כדי לראות את הילד שלך חי,‬
‫עלייך לחיות קודם‬
‫בין בני האדם.‬
‫זינת'ריה.‬
‫את כבר לא כבולה.‬
‫למה לא חשבת להעביר את עצמך למקום אחר?‬
‫הרגשת את זה מאז סודן,‬
‫נכון?‬
‫או בעצם,‬
‫לא הרגשת את זה.‬
‫אבל את מעדיפה להתנהג כעיוורת‬ ‫מאשר לראות את האמת.‬
‫זוכרת את השיעור הזה, חזרזירה?‬
‫זליל אייפ.‬
‫פישלת בסודן.‬
‫אש היא קסם מסוכן.‬
‫היה שלום, תוהו!‬
‫עבור מה היא תחיה עכשיו?‬
‫זליל אייפ.‬
‫זוז, לעזאזל!‬
‫תעלולי מסיבות ארורים!‬
‫כן, הכחשה.‬
‫קישוט טעים.‬
‫אתן לך להתבשל עוד קצת.‬
‫אני רוצה שייאושך יהיה פריך.‬
‫את תתחנני שאקח את זה ממך.‬
‫ואני אקח.‬
‫אסקל?‬
‫גראלט.‬
‫אסקל!‬
‫חזרתי לכאן.‬
‫ידעתי שמשהו…‬
‫לא בסדר.‬
‫אני לא יודע מה קרה.‬
‫אבל חשבתי…‬
‫שאני יכול להיאבק בזה.‬
‫חשבתי‬
‫שאתה תוכל‬
‫לעזור‬
‫לי.‬
‫וזמיר.‬
‫הייתי צריכה לדעת שלא להביא את הזונות שלי‬ ‫למאורת מכשפים.‬
‫דניקה, טיפשה שכמוך.‬
‫תישארו כאן.‬
‫תפסו מחסה!‬
‫לא.‬
‫לא. למברט!‬
‫לעזאזל עם זה. אני לא מתה כאן.‬ ‫מה הדרך הכי מהירה החוצה, ילדה?‬
‫מדרגות מצפון לאולם,‬ ‫צריח מדרום. אני לא יודעת.‬
‫בסדר, קדימה.‬ ‫-לא.‬
‫אנחנו חייבות להישאר. גראלט…‬
‫יכול להיות שגראלט כבר מת!‬
‫תראה, מכשפים נלחמים.‬
‫אנחנו בורחות.‬
‫קדימה!‬
‫זוזו.‬
‫מה זה?‬
‫זה אסקל.‬
‫הוא נדבק מהלשי.‬
‫זה לא יכול להיות.‬
‫הדלת! קדימה!‬
‫אסקל.‬
‫אנחנו זקוקים לזמן.‬
‫אנחנו יכולים להציל אותך.‬
‫אסקל…‬
‫בבקשה,‬
‫תפסיק.‬
‫עשית מה שהיית חייב לעשות.‬
‫הנה את.‬
‫הכול בסדר.‬
‫גם את ראית אותה.‬
‫אל תדאגי. את חופשיה.‬
‫את הולכת איתם.‬
‫פרנצ'סקה טוענת שהאלים הקדומים רוצים ברית‬
‫בין האלפים לנילפגארד. הסכמתי.‬
‫אז שתיכן טיפשות.‬
‫את יודעת שהמכשפה המרושעת הזו היא לא אלה.‬
‫אני יודעת שאמונתי הביאה אותי עד כאן.‬ ‫אראה כמה רחוק היא עוד תיקח אותי.‬
‫זה נשמע כמו שאפתנות. בלתי אפשרי.‬
‫לא בלתי אפשרי כמו שאת תמצאי משמעות.‬
‫מה ביקשת?‬
‫סוף לשטויות האלה.‬
‫מלאת חשיבות עצמית כתמיד.‬
‫אם היא באמת כזאת מרשעת,‬
‫למה היא שחררה אותך?‬
‫זה נגמר?‬
‫אנחנו מוגנים עכשיו?‬
‫את בסדר?‬
‫אני בסדר גמור.‬
‫בואי איתי.‬
‫כשהגעתי לראשונה לקר מורן,‬
‫וזמיר אמר לי שהעולם שמחוץ לחומות האלה‬
‫הוא מקום מסוכן.‬
‫אבל הזמנים משתנים,‬
‫אפילו כאן.‬
‫אין מקום בטוח עכשיו.‬
‫אי אפשר לברוח מהעולם.‬
‫אי אפשר להסתתר ממנו.‬
‫אסקל.‬
‫-לחיי האחים.‬
‫אבל אפשר למצוא כוח‬
‫ותכלית.‬
‫הזדמנות לשרוד את האימה.‬
‫[לשון קדומים]‬
‫היבשת הזו‬
‫לא נועדה לאיש.‬
‫כל מה שעלייך לעשות, סירי,‬
‫זה לשמור על חרבך קרוב אלייך‬
‫ולהמשיך לנוע.‬
‫תרגום כתוביות: תמר פימה‬