EN NETFLIX-SERIE
Igen.
Pis!
Det er nok. Vi fortsætter i morgen.
Jeg kan godt.
Du skal hvile dig.
Ellers får du ikke noget ud af det.
Sir Lazlo beskyttede mig i Cintra.
Han sagde, at mindre end perfekt betyder død.
Din mave knurrer højt nok til at vække de døde, hvis det tæller.
-Sulten er den bedste kok. -Og den dårligste fægter.
Ciri.
Du er i sikkerhed her.
-Var det den Sorte Ridder igen? -Nej.
-Hvis han stadig hjemsøger dig… -Hvem laver frokost?
Coen! Hvad er forskellen på en witcher og en bunke lort?
Hvad?
Til sidst holder lortet op med at lugte.
-Den joke er ældre end Konjunktionen. -Så fortæl mig en, din lortekomiker.
Okay. Hvad kalder man en witcher uden hjerne?
Lambert.
Okay, hun er morsom.
Når du har spist, skal du hvile dig.
Ciri.
Problemer med den smukke prinsesse?
-Lad det nu være. -Hvorfor? Han traf sit valg.
Det kostede os en broder.
Det var ikke vores broder.
Ikke til sidst.
Sådan finder vi ikke det, der dræbte ham.
Jeg ved, hvad der dræbte ham.
Lad det være.
Vent, Geralt…
Eskel? Sorel venter på os.
Nej. Jeg er helt færdig.
Vi er færdige, når vi tæller orme, ikke efter en times træning.
Tre fucking timer. Du lyder som Vesemir.
Jeg troede egentlig, at vi kom her for at hvile ud om vinteren
og genvinde vore kræfter og have det sjovt,
ikke træne, til vores ben giver efter.
-Dine ben ser fine ud. -Røvhul.
Du har ikke været så øm,
siden Vesemir gav os høvl for at binde en snor fast til humlebien.
Snoren var ikke problemet, det var kanden i den anden ende.
"Lad den bi være, ellers får I mine stik at føle."
Du er ligesom ham.
Det er vi alle.
Vi får ingen hvile.
Ingen af os får fred, så længe der findes monstre i verden.
-Ikke før vores mission er slut. -Hvilket er aldrig.
-Hvad skulle vi ellers lave? -Præcis.
Kom så.
En time mere.
Fint. En time mere.
Bagefter kan du hænge resterne af mig på medaljontræet.
Tak, Ulv.
Tak ikke mig endnu. Lambert har lavet mad.
Det burde ikke være sket. Vi skulle ikke have mistet ham.
Det ved jeg.
Der må være flere forsøg, der kan vise, hvorfor leshyen muterede.
Hvis der var en videnskabelig forklaring på det…
…havde du fundet den.
Vi har alkymistiske stoffer, der kan lave dag om til fucking nat.
-Jeg giver ikke op nu. -Det beder jeg dig ikke om.
Men vi må lade Eskel hvile.
Han fortjener fred.
Ja.
YENNEFER AF VENGERBERG
Istredd, under dit ophold ved Nilfgårds udgravning,
absorberede du da nogen form for viden om deres tilhængere?
Jeg absorberede intet.
Undtagen måske jord. Sådan er arkæologiske udgravninger.
Selv en respekteret magiker så ingen tegn på deres angreb.
-Hvordan kunne vi vide det? -Vi advarede jer.
Vilgefortz gættede rigtigt én gang om Nilfgårds strategi.
Et gæt, der frelste Kontinentet.
Jeg vil ikke lovprise min egen rolle i vores sejr ved Sodden.
Eller se jer holde falske inkvisitioner for at skjule jeres egne fejl.
Nordens konger kommer til mindeceremonien, og de vil have svar.
Fangen fra Nilfgård har ikke givet resultater.
Der er tegn på en magisk barriere i hans hoved.
-Vi må lede andre steder. -Bare jeg kunne hjælpe.
Jeg studerede ikke Nilfgård.
Jeg studerede monolitter. De indeholder Kontinentets historie.
Og også vores fremtid.
En fordømt fremtid, nu hvor elverne strømmer til Cintra.
Hvis vi skal beskytte vort folk, må vi erkende fjenderne blandt os.
-Elverne er ikke vores fjender. -De har allieret sig med Nilfgård!
Mange af os har vidst i århundreder, at de ikke er pålidelige.
Hvis vi ikke får kontrol over dette nu,
vil det vokse ud over selv vores evner.
Og så slipper vi ikke med at begrave fjorten magikere.
Tretten.
Yenna.
Jeg ventede en måned med at skabe den.
Hvad sker der derinde?
Der er noget tumult. Artorius mærker sit lederskab smuldre.
-Og Stregobor er… -Et pikhoved.
Desperat. Og det gør ham farlig.
-Jeg må fortælle dig noget. -Lad mig tale først.
Dine handlinger gjorde udslaget ved Sodden Hill.
Du er en helt for mig og mange andre.
Men vi må lade Vilgefortz bære sejrens kappe lidt endnu.
-Skal jeg holde lav profil? -Det er nødvendigt.
Fordi du og Vilgefortz går efter deres pladser.
Vi ved, det er farligt, men vi må ikke være svage.
Vi må være stærke.
Ligesom du var ved Sodden.
Du gjorde det nødvendige.
Og jeg vil altid være taknemmelig for dit offer.
Hav jeres papirer klar!
De kommer til Xin'trea alle steder fra.
Et tilflugtssted, hvor elvere er i sikkerhed.
Vores spejdere fortæller, at Norden har vendt sig mod elverne.
Der skulle ikke meget til.
Vores migration til Xin'trea har forværret spændingerne.
Med Nilfgård, som vil beskytte os.
Mennesker giver aldrig kun af deres gode hjerte.
Ja, der er en pris.
Hvis det frelser vores folk, betaler jeg den gerne.
-Det siger du nu. -Fordi jeg står her og nu.
Hvor Ithlinne ønskede det.
Gå derud. Spis kød.
Vær lykkelig.
-Vi er i sikkerhed her. -Det håber jeg.
Er du træt?
Spildte du din tid med at slås mod halmsække, Coen?
Ikke ligefrem.
Hvad gjorde I så?
Det tror jeg ikke.
Nogle ting er for farlige for små piger.
-Jeg er hverken lille eller bange. -Det er let at sige.
Men vores vej er mørk.
Fuld af farer. Er det, hvad du ønsker?
Jeg ønsker at gøre det, en witcher gør.
Så kom med.
Er du bange for at brække en negl, prinsesse?
Prøv det.
Kom så.
Er du sikker?
Jeg morer mig bare lidt.
Vil du stadig være witcher?
Nu kan du hvile dig.
Intet af det giver mening.
Dræbt af en muteret leshy. Bare prøv at finde det i arkiverne.
Hvordan overså vi det?
Jeg føler, at Kontinentet udvikler sig under vores fødder, og
vi opdagede det ikke.
Måske kommer der en ny Konjunktion og ændrer alt igen.
Jeg ved, du synes, jeg er skør, men jeg må vide, hvad der skete.
Hvis det var dit barn,
ville du gøre alt for at finde ud af det.
Hvad du overså.
Hvad du kunne have gjort.
Jeg ved det. Jeg deler den byrde nu.
De er her.
[Taler oldsprog.]
Fuck!
Kysser du din elverfar med den mund?
-Vi hørte, du var tilbage. -Nyheder spredes hurtigt.
Som magisk ild. Det har vi også hørt om.
-Du overlevede. -Det gjorde du også.
-Hvor guddommeligt. -Helt bestemt, min søde.
-Kom og svøm med os. -Det er iskoldt.
Helten fra Sodden kan vel varme et bassin op?
[Taler oldsprog.]
Sådan.
Du ser anderledes ud.
Det gør du også.
Vandet er perfekt.
Kom nu, I to!
-Jeg kunne blive her. -I guder, det føles godt.
Som om du er i live igen?
Kom nu, Triss.
Ikke i dag.
Ikke endnu.
Du husker Falka.
Fra jeres studier ved I, at hun var en magthungrende tøs,
som skreg: "Død over alle konger,"
da Vridank afviste hendes elvermoder.
Besat af hævntørst slagtede hun adelige,
præster og endda civile med sine bare hænder.
Men det var ikke nok.
Hun udnyttede sine tåbelige tilhængere og udløste et oprør.
Sammen brændte de byer ned
og lod floder af uskyldigt blod strømme i Redanias og Temerias gader.
Alt for at genvinde magten!
Det er ikke sandt.
Falka blev glemt af sin familie.
Hun prøvede at genvinde sin retmæssige trone.
-Du var der ikke. -Nej, jeg er historiker.
Falka var en fjerdedel elver ligesom Yennefer.
-Er Yennefer i familie med Falka? -Selvfølgelig ikke.
En historiker burde kende sine stamtræer bedre.
Men gentager historien ikke ofte sig selv?
Og jeg var der.
Jeg var der, da Falka ødelagde Mirthe
og alle dens magikere.
Hendes vold har ætset sig ind her for evigt.
Jeg har altid forsøgt at beskytte vores institutioner.
At beskytte jer.
Hvis vi lader Vilgefortz og Tissaia overtage magten i rådet
eller lader vores styrke blive svækket af elvisk blod,
fører vi Thanedd ud i ruin.
Yennefer…
Hun ville aldrig gøre sådan noget. Det er jeg sikker på.
Kong Vridank var sikker på sin søde Falka, indtil hun huggede en økse i hans hals.
Den eneste sikre ting på dette Kontinent, min dreng,
er, at ingen nogensinde er, hvad de ser ud til.
Ved Sodden, da jeg var blevet brændt af soldaten,
lå jeg og skreg på jorden, og du gik forbi mig.
-Det er jeg ked af. -Nej.
Jeg sendte dig til porten. Havde jeg vidst…
Det er ikke det.
Hver af os havde en rolle at spille. Vi vidste, det var livsfarligt.
Jeg kan huske, at jeg tænkte:
"Hvis kun én af os overlever, er jeg glad for, at det er Yen."
Vi finder en kur mod dine ar.
-Jeg taler med Tissaia. -Nej.
Hvad der er tabt, er tabt.
Jeg står ikke på Tissaias stenplade. Jeg er ikke død.
Jeg må finde en ny vej.
-Er det alt, du kan klare? -Kom, Ciri. Lad os gå tilbage.
Det er nok nu.
Godt forsøgt, prinsesse.
Indrøm det. Du hører til på et slot, ikke her på vores borg.
Der er 4000 elvere på vej, og flere vil komme.
Hvordan vil du bespise og træne dem?
Vil de ikke stå i vejen for missionen?
Den Hvide Flamme finder altid en måde.
Ligesom han fandt ud af at give dig magten i sit fravær?
Francesca.
-Tak, fordi du kom. -Naturligvis.
Problemer med dine folk?
Har du det godt her?
Mine folk er vant til at sove på en skovbund.
At vågne op uden slangebid eller hvepsestik er en fornøjelse.
Hvad vil det koste mig?
Vi er begge intelligente kvinder.
Jeg hørte fra en, der udgav sig for Ithlinne,
at jeg kunne finde vejen til Dol Blathanna her.
-Du hørte fra en, der udgav sig for… -Emhyr.
At lade dig slås mod vores fælles fjender.
I led store tab ved Sodden. I skal bruge en ny hær.
Folk ser os som imperialister.
De ser vores sorte rustning og tror, at vi vil ødelægge verden.
Men det vil vi ikke. Vi prøver at give folk mad, husly
og frihed.
Du kan hjælpe os.
Hvordan?
Elverne kender Kontinentet bedre, end nogen fra Norden eller Nilfgård kan.
Jeg ønsker et samarbejde.
Den Dødsløse Moder har ført os sammen, men du kan stole på mig.
Jeg vil have et hjem til mit folk.
Men jeg vil endnu mere have et sted, hvor vores fremtid kan begynde.
Kan du love mig det?
Yennefer.
Hvad laver du hernede?
Holder mig ude af syne, efter Tissaias ønske.
Jeg ville ønske, det var anderledes.
-Men politik… -…kræver en bestemt slags person.
Beregnende. Jeg forstår.
Ja. Naturligvis gør du det.
Jeg kondolerer.
Det er ikke den slutning, jeg håbede på.
Det gør mig ondt, men det slutter ikke her.
Nå, Yennefer af Vengerberg, magikere er alligevel barmhjertige.
Vi er praktiske. Døden skal have et formål.
Og min har intet?
Intet overhovedet.
Fringilla fortalte mig om dig.
Jeres tid som skolekammerater.
Hun misundte dig.
Dengang.
-Har du travlt? -Hvorfor lister alle de mænd sig rundt?
Jeg skræmte dig. Det beklager jeg.
Så du er et perverst svin.
Jeg ville aldrig besudle mig selv med en som dig, kvartelver.
-Jeg foretrækker "Helten fra Sodden". -Helte forsvinder ikke i en måned.
Du forstår åbenbart ikke komplekse begreber som krigsfanger!
Så du var altså sammen med folk fra Nilfgård.
Bliv nu ikke genert. Vi har meget mere at tale om.
Fortæl mig, hvordan det føltes at styre ilden.
Rend mig!
Eller hvorfor du kom tilbage til Aretuza, som du ellers ville… Hvad var det?
"Brænde det hele ned"?
Nej? Nå, men hvis du ikke vil snakke om dine sande hensigter,
må jeg bruge en metode, din kære Tissaia er blevet så glad for.
Det var bedre.
Stop!
Du vil bøde for dette.
Jeg troede, at pigen skulle passe hestene.
Det skulle hun.
Træningen går åbenbart godt.
-Hun lærer hurtigt, men er utålmodig. -Det lyder bekendt.
Vesemir…
Det gør mig ondt med Eskel.
Det ved jeg, knægt.
-Og hvis jeg var en byrde… -"Var"?
Geralt!
Du skal se det her.
Jeg har sagt det, og jeg siger det ikke igen!
Hold op med at vise dig! Stå roligt på benene.
Og træk vejret! Du stønner som en døende mammut.
Bevar roen, tøs!
Så tæt på.
Du har begået forræderi imod en af vore egne.
Tissaias kæledyr, Yennefer af Vengerberg,
overlevede ildmagi, overlevede fangenskab hos Nilfgård,
overlevede at blive fanget af elvere,
og er nu vendt helt uskadt tilbage til disse hellige haller?
Og vi skal bare tage det for givet, at hun er her med gode hensigter.
Jeg siger ikke, at hun er fjenden.
Det ved jeg ikke.
Gør I?
Jeg siger blot, Vilgefortz,
at hvis du hævder at forsvare Broderskabet,
som du så højlydt gjorde det forud for Sodden,
så må du også forsvare det mod trusler indenfor disse mure!
Vi har intet andet valg.
-Du må dræbe fangen fra Nilfgård. -Taler Vilgefortz eller du selv lige nu?
-Helten dræber fjenden. -Og hvad vil det bevise?
-At du ikke er spion! -Eller at jeg er en morder!
Stregobor vil få endnu en grund til at bagtale mig!
Så fortæl dem sandheden.
Hvad?
At du ikke er en trussel, fordi du har mistet din magi.
Jeg kender dig helt ind i dit inderste.
Din smerte er min smerte.
Triss og Sabrina er såret. Vi har alle smerter.
Ja.
Det har vi.
I en hel måned gennemsøgte jeg Kontinentet
og prøvede alle urter, eliksirer og trolddomme for at få det tilbage.
Det, som jeg fortjener!
Fortæl mig, hvordan jeg kan frelse mig selv!
-Det kan jeg ikke. -Jeg tror ikke på dig!
Jeg ville gennembore Cahirs sind.
Straffe ham, skubbe ham mod vanviddet for at finde ud af, hvad der skete dig.
Jeg ville have gjort alt.
Men hvad der er tabt, er tabt.
Uden det er jeg intet.
Jeg famler mig gennem mørket.
Du har altid forsøgt at fylde et tomrum.
Dine kræfter var ikke nok, selv da du havde dem.
-Hvorfor er det svaret nu? -Jeg har ikke andet tilbage!
Jeg klarede det næsten.
Jeg kan godt.
Du kan klare alt.
Det betyder ikke, du skal.
Når en witcher slår hul i kraniet, skal vi bare lægge ham på en seng
og fylde ham med foldblad, vortemælk og hvidtjørn.
Han vil sandsynligvis overleve.
Den luksus har du ikke.
Du sagde, at frygten kan smitte os.
Men at man ikke bare må give op.
Det stemmer. Men du skal træne først.
Så lad mig træne.
-Det gør jeg. -Nej, du gør ej. Ikke nok.
Jeg vil være en stor kriger. Og ikke kun mod sække med strå.
Jeg har kendt mange, der ville være store krigere.
Ved du, hvor de er nu?
Hvor?
På gravpladser.
Hvor skal du hen? Stikker du af?
-Du kan da være ligeglad. -Jeg holder af dig.
-Du kan betro dig til mig. -Så du kan sladre til Stregobor? Igen?
-Kom nu, Yenna. -Kald mig ikke det.
Jeg løj for Rådet.
Jeg har været blandt Nilfgårds folk. Jeg har talt med dem.
De føler sig beskyttede og velkomne under kejseren.
Jeg har ikke sagt det til nogen.
-Men jeg stoler på dig. -Jeg er ikke en spion!
Jeg rejser til Cintra i morgen for at hjælpe elverne, folk som…
Som mig? Hvor heroisk.
Bare du skulle bevise din loyalitet ved at halshugge en mand.
Stregobor har spioner i tårnene udenfor.
Hvis du flygter om natten, bliver du fanget.
Men du var aldrig den stille type, vel?
Alt, du har mistet…
Alt, du fortjener…
Kom til mig.
Igen!
Du kigger hele tiden ned. Derfor mister du balancen.
Dine fjender er ikke nede på jorden.
Igen!
Godt. Kig op.
Igen!
Du sagde, jeg ikke måtte træne mere i går. Ikke i dag.
Den mærkelige følelse af, at nogen følger efter dig…
Kan du beskrive den?
Det ved jeg ikke.
Når du tænker over det, hvad er det første ord, du kommer på?
Et træk.
-Som om nogen trækker i mig. -Mod hvad?
Det ved jeg ikke.
Hvis du skulle følge den følelse,
hvor ville den så føre dig hen?
Skoven.
Hvad tror du, vi finder her?
Hvorfor vil det have mig? Hvorfor lige mig?
Jeg var til dine forældres bryllupsfest.
Jeg så din mor udvise en ukontrolleret magisk kraft.
Hun ødelagde en hel tronsal.
Du er af hendes blod,
så jeg tror, at du har arvet den kraft, eller noget lig den.
Hvorfor har du ikke sagt det?
Jeg ville ikke skræmme dig, hvis jeg tog fejl.
Du har sagt, du ikke tillader, der sker mig noget.
-Og jeg stoler på dig. -Godt. Det er på tide.
Jeg tror, vi er tæt på.
-Den mangler en hånd. -Det er Eskels leshy.
Løb!
Mindre end perfekt betyder døden.
Sir Lazlo ville være stolt.
Må jeg få at vide, hvilket formål min død har nu?
Syndsforladelse.
For mig?
For mig.
Hvis Den Hvide Flamme kræver mit offer, er jeg rede til mørket.
I blindheden finder vi vor sande styrke.
Vi takker de nordlige kongeriger for deres bidrag til ære for vore faldne.
Må det stå for evigt her på højen!
Hvor er Triss?
Hun blev kaldt væk i morges.
Ved Sodden sluttede vi os sammen,
ikke kun for at slås for magiens fremtid, men for Kontinentets fremtid.
Tragisk nok havde vores sejr en stor pris.
Vanielle af Brugge.
Atlan Kerk.
Lawdbor af Murivel.
Se der, Vizimir. Troldkvinden, der reddede Sodden.
Yennefer af Vengerberg.
Mon hun vil give os en flammende forestilling, Foltest?
Magikerne har besværgelser, der forhindrer brugen af magi.
Min rådgiver Dijkstra siger, at hun er værd at holde godt øje med.
Det er de alle nu om dage.
Vores mest betroede rådgivere
bliver mindre og mindre troværdige.
Gorazd.
Lytta Neyd.
Yoël Grethen.
I dag må vi atter forene os imod en fælles fjende.
Denne nilfgårder vil blive henrettet.
Hans hoved vil blive sendt til Cintra,
så vores stemmer bliver hørt.
Norden, såvel konger som magikere,
således ser styrke ud.
Hørt!
Sæt dig selv fri.
Genvind din kraft.
Sig blot ordene…
Kom så.
-Hvorfor redder du mig? -Ikke for din skyld.
Jeg redder mig selv.
TIL MINDE OM STEVE DAVIES
Tekster af: Andreas Kjeldsen