СЕРІАЛ NETFLIX
Єдине, чого я в цьому пекельному світі не можу терпіти -
це марнування таланту.
Десять років
у цій димеритієвій дірі
через жалюгідний борг цінтрійській короні.
Для мага твоїх здібностей це…
злочин.
Лідіє, чого ти хочеш?
Не кисни, Рієнсе.
Визнай свою провину за ситуацію, у якій опинився.
Лише бовдур міг перейти дорогу Каланте, не замівши слідів.
Хай вона гниє в мирі.
Каланте мертва?
Як струмок у пустелі.
Та тобі це мало чим допоможе.
Твій вирок не скасовано.
Але, можливо…
ми знайдемо спосіб.
Є одна дівчинка,
левеня, що загубилося.
Мої джерела кажуть, що востаннє її бачили на ринку неподалік від Соддена.
Зараз на неї полює лише Біле Полум'я.
Інші дізнаються - теж полюватимуть.
Нам треба знайти її першими.
І ми б хотіли, скажімо так,
підкласти дров у наш вогонь.
Моя свобода в обмін на роль мисливця за головами Білого Полум'я…
Мені нецікаво бути винним нільфґардському хибному богу.
Тоді нам обом пощастило, що я не працюю на Нільфґард.
Ти мрієш дарма
Вороття вже нема
Після всього, що ми пережили
Ти показав свою спину мені
Ти мрієш дарма
Коли я була малою,
у мого друга був молодший брат, народжений без вух.
Просто грудки плоті, як цвітна капуста. Глухий, як пень.
Коли я життя доживу…
Я б зараз радо помінялася з ним місцями.
…Не скаже йому
Як вогонь…
Тримай, сонечко.
Гори, Різнику, гори!
Гори!
Гори…
Я спалюю
Всі спогади
Про тебе
Фрінґілла каже, човни для ельфів уже небезпечні.
Тепер їм потрібен наземний шлях.
Яруга розлилася, її не перейти.
Фольтест укріпив Брюґґе так, що не впізнати.
Брокілон…
Ні.
Або підкажи щось корисне, або йди на хрін!
Ось так.
Не підходь!
Любистку, де тебе носить?
Повісити цю мерзоту.
Я тобі покажу «в сраку Північ».
Усе, народ, пливемо!
Хто з нами, нумо на борт.
Далі не чекатиму!
Чорт.
Агов!
Там хтось є?
А це вже мене непокоїть.
Слухай, у мене немає грошей.
Я лише скромний бард.
Якщо річ про твою дружину, коханку, племінницю,
то це був не я, чесне слово.
Я їх не знаю. Ти схопив не того!
А якщо ти мій палкий шанувальник,
май на увазі, що я не бажаю обговорювати свої твори,
персонажів, що на них надихнули, вигаданих чи ні.
Тому краще покажися,
поговоримо й ти скажеш, чого від мене хочеш.
Бляха… чорт.
Привіт, Любистку.
Питаю, ти що за хрін?
Я чую.
Мене звати Ґеральт з Рівії.
Пробач за таке вторгнення.
Часу обмаль.
Мене прислала Трісс Меріґолд.
Потрібна твоя допомога.
Ти відьмак.
А ти експерт з монолітів.
Знаєш стеллацитову вежу поряд з містом?
Так, знаю. Одна з найстаріших, які нині існують.
Мені шкода, що я з поганими новинами, але вона впала під час Узяття Цінтри.
Тепер з неї виходять нові підвиди монстрів.
Я припускаю, що вони роками гніздилися під землею.
Це б пояснило їхні унікальні мутації.
Скажіть Трісс, я не зрозумів жарту, але за вигадливість хвалю.
А кажуть, відьмаки - похмурі покидьки.
З усією повагою, пане Рівія.
Я намагаюся допомогти ельфам.
Ви хоч уявляєте, яку маячню верзете?
Ти допоможеш чи ні?
Привіт.
-Як справи? -Скрасити твій ранок?
-Де мої гроші? -Я не в настрої.
У настрої.
Підходь.
Ну ж бо, ти хочеш!
Гей! Привіт!
Не йди від мене!
Заходь!
Помасти моїм маслом своє печиво.
Невеличкий перепихончик?
Хочеш заробити на ногах, а не на спині?
А ти гарненька.
Може, і погоджуся.
Скручена русалка. Це буде дорожче.
Мої коліна вже не ті.
Мій друг…
зник.
Боюся, він міг поцапатися з охоронцем на причалі.
Піди в гарнізон
і дізнайся, чи не зловили в клітку пташку на ім'я Любисток.
І ти згодна платити за таке просте завдання?
Половина зараз.
Половина коли повернешся.
Дарованій шльондрі в зуби не дивляться.
До зустрічі.
Ти завжди такий балакучий чи сприймати це особисто?
Розкажи мені про цей моноліт.
Його неможливо зруйнувати.
Як і всі інші.
Як чудовиська могли гніздитися у твердому моноліті?
І чому ти думаєш, що в цьому?
Це єдиний, що впав.
Яка сила на це здатна?
Ти фахівець. Ось ти й скажи.
Сюди.
Не відставай.
Я цей моноліт ніколи не бачив.
Каланте не пускала до нього.
А Нільфґард пустив.
На що ти натякаєш?
Ти прибув лише через моноліт?
Ні - допомагати ельфам.
Хочеш допомагати ельфам з королівством, яке регулярно винищує цілі села?
Мені в цьому бачиться певний конфлікт.
А ти допомагаєш нужденним лише якщо платять, так?
У всіх свої правила.
Навіть у таких корисних, як ти.
Як мило.
Ви двоє, назад на дорогу!
Усе добре. Я офіційний дослідник Фрінґілли Віґо. Ось документи.
Мені насрати. Ви зайшли на нільфґардську землю.
Будьте розсудливі. Ми підемо далі.
Якщо ти, бляха, не глухий, то дурний, козел. Я сказав…
Гей, ти! Не підходь!
Не підходь!
Бачиш?
З мене є користь.
Я тебе скрізь шукала!
Ти вже кинула заняття з магії?
Ґеральт каже, коли знаєш, як битися, ворог не так лякає.
Ти знаєш, із чим б'єшся?
Ходімо всередину.
Випробуєш свої сили по-справжньому.
Скоро прийду.
Ми поговоримо?
-Нема, про що говорити. -Ага, звісно.
-Цінтрійська принцеса зі Старшою Кров'ю. -Легенди - це не наука.
Невідомо, чи Старша Кров дасть мутагени.
Ми навіть не знаємо, що це!
Я бачив, як мої хлопці гинуть.
Чекав останнього удару, який нас знищить.
Але Цірі тут.
І ти також прийшла.
Це не може бути збіг.
Це дівчинка, що живе й дихає.
А не інструмент для тих, хто у відчаї.
Я не у відчаї.
Я маю надію.
Уперше за довгий час.
Ти, я і Цірі
маємо шанс зробити дещо неймовірне.
Ви мені більше подобалися цинічним диваком.
Якщо ми це робитимемо…
то лише якщо вона захоче.
Вирішувати їй.
Не чіпайте мою доньку!
Відпустіть її!
Ви не можете! Припиніть!
Ні!
Матусю, не дай їм мене забрати!
-Віддайте її! -Матусю!
-Відпустіть мою доньку! -Матусю!
-Ні, припиніть! -Мамо!
[Старша мова]
Тобі потрібна твоя сила.
Треба лише попросити.
Ні!
[Старша мова]
Гей! Що з твоєю рукою?
-Ні! -Нічого.
Що мій друг?
Там нікого на ім'я Любисток.
Співчуваю, сестро.
Ходить у таверни?
Лише кажу.
З власного досвіду.
Коли мій чоловік губиться, це перше місце, де його шукати.
На дні пляшки.
Чесно сказати, я цього не очікував.
Ти вправно мовчиш про твого друга, відьмака.
Я балакаю без упину. Спитай кого хочеш.
Спробуємо іншу техніку?
Так.
Знаєш, я тут подумав, справа не у твоїй техніці.
Я не бачив Ґеральта багато місяців.
Відколи він кинув мене в Каїрнґорні,
так само, як кинув Дитя Несподіванку,
яку я бачив лише раз, коли вона була ще в утробі.
Я не знаю,
де вони,
чим займаються,
і не знаю, чому ти це зі мною робиш!
Шкода, що з тебе жодної користі.
Люди думають, що Хаос береться нізвідки, але це не так.
Для нього потрібне джерело.
Вогонь - заборонене джерело,
бо зазвичай поглинає тих, хто ним викликає Хаос.
Хіба що ти талановитий.
Тоді тіло його витримує.
Але він поглинає душу.
-Будь ласка, я нічого не знаю. -Ні.
Твій список пісень каже інше.
Послухай мене, будь ласка! Послухай.
Я бард.
Чудовий.
Ось, чим я займаюся.
Він бурчить, а я розповідаю історії.
Він каже про тверджу,
і я роблю її магічним, містичним сховком у горах.
Тож послухай ось що.
Він не ділиться подробицями.
Він не має друзів.
І він не має
слабкостей!
Я знала, що ти будеш тут.
Ледачий телепень!
Кинув мене гнити вдома!
Це моя жінка. Вона тут ні до чого.
-Дозволь їй піти… -Якщо ти хоч трохи розумна, іди.
Негайно.
Так.
А якщо ти хоч трохи розумний,
стули свою пельку.
Як скажеш.
Ні, будь ласка! Не чіпай її! Відпусти її, благаю!
Вона нічого не зробила!
Швидше!
Бляха!
От чорт.
Щоб зробити в стеллациті хоч подряпину, потрібні покоління ерозії.
Це наукове відкриття.
Воно нехтує всіма історичними прецедентами.
Це все змінює.
Я очікував сліди.
Кістки.
Хоч щось.
-Мені треба спуститися. -Нам обом треба.
Пити хочеш?
Дякую.
Я думав, ти будеш розбещеною,
породистою шмаркачкою з заходу.
Так і виявилося.
Але
ти вразила всіх нас.
Недостатньо, щоб Ґеральт узяв у Цінтру.
Думаєш, тебе мали взяти?
Це мій дім.
Моя боротьба.
Моє життя.
Я маю тобі дещо показати.
Коли сталася Кон'юнкція,
були не лише ельфи, люди, гноми.
Сфери чудовиськ теж зіткнулися.
Маги зробили з монстрів зброю.
Намагалися ними завойовувати землі.
Кляті ідіоти.
Звісно, монстри все знищували.
Тоді, триста років тому, маги почали робити зброю з людей.
Викликали мутації еліксирами.
Робили їх швидшими. Сильнішими. Досить жорстокими, щоб убивати монстрів.
Відьмаки врятували людство від вимирання.
Цірі, знаєш, чому нас кожної зими дедалі менше?
Бо, коли Каер Моррен знищили,
з ним знищили й мутаген, яким створювали відьмаків.
Думаю, ти здатна це виправити.
Чула про Феаїнневед?
Це стародавня квітка.
Росте лише в одному місці.
Там, де пролилася Старша Кров.
Такі ростуть на всій тренувальній стежці.
Так.
Там, де в мене йшла кров.
Але моя бабуся ненавиділа ельфів.
Іноді найбільше ми ненавидимо
те, чого не можемо в собі змінити.
Насувається щось погане.
Флаконом твоєї крові ми б могли врятувати наступні покоління.
Звідки ти знаєш, що вийде?
Не знаю.
Я згодна.
За однієї умови.
Першу дозу спробуєш на мені.
І не думай.
Ходімо.
Мої хлопці тепер воїни.
Але малими вони мучилися.
Якщо взагалі виживали.
А виживало небагато.
-Тобою я не ризикуватиму. -Бо я дівчина?
Бо ти дитя Ґеральта.
Я не дитя.
Бо ми дбаємо про тебе.
А я дбаю про вас усіх!
Ти сам сказав!
Відьмаки помирають.
Один за одним.
Ви б'єтеся.
Гинете.
І всі ці страждання хлопчиків будуть марні.
Я знищила
стільки всього.
Будь ласка,
дозволь хоч раз щось зцілити.
Це моє призначення.
Гнізда немає. Жодної ознаки їхньої присутності.
Неймовірно. Як це могло статися? Що на таке здатне?
Монстри.
Поясни.
Історики завжди припускали, що моноліти - це шрами Кон'юнкції.
Місця зіткнення.
-Так. Я читав книжки. -Сам подумай.
Монстрів у цьому вимірі не існувало до Кон'юнкції.
Усі види були в різних сферах,
доки ті не об'єдналися.
Для такої Кон'юнкції потрібні дві речі:
масивна хвиля енергії
і канал, щоб її направити.
А що, як моноліти - не місця зіткнення?
Що, як вони - канали?
Ви, маги, непокоїте мене все більше.
Можливо, людям не варто стільки жити?
Я бачив, як вони спілкуються.
Кажеш, він обвалився під час Узяття Цінтри.
Це пояснює все.
І водночас нічого.
[Старша мова]
Ну що…
Спрацювало?
Спрацювало.
Хвилинку, я приготуюся.
Приготується?
-До чого? -Вона хоче бути першою.
-Першою? -Новою відьмачкою.
Це був її вибір.
Бляха, хто він такий?
Я знаю? Це тебе викрали.
Ви, маги, не ділите школу? Не бачилися на зустрічі випускників?
Я її через тебе саме пропустила.
-Міг би подякувати. -Він шукає Ґеральта.
Що? Чому? Навіщо він йому?
Імовірно, випити чаю з коржиками і понастольгувати за старими часами.
Я не знаю, Єннефер.
Чому б тобі не начаклувати портал
і не попередити його?
Ти йому це винна.
Я йому винна так само, як і він мені. Не більше, не менше.
Та й не можу я. Не маю магії, пам'ятаєш?
Бляха!
Не вдавай бідолашну дівицю.
Це моя роль.
-Що тут таке? -Панове.
Вітаю. Радий бачити. Виглядаєте загрозливо.
Що, солоденька, працюємо зранку?
Вона страшна.
Сюди!
Сюди. Біжи.
Гей, ти. Стій!
Він там!
Туди. Біжи!
Панове, багато хто хотів натовкти мені пику.
Ви маєте шанс! Ходіть!
-Стій! -Ану, повернися!
Ну ж бо, хлопці!
-З дороги! -Куди?
Он вона!
Гей! Сюди!
Ми тебе знайдемо!
-Туди! -Он вона!
-Не сховаєшся! Ми тебе знайдемо! -Дякую.
Відчиніть кляті двері!
Тепер ти наша.
Відчиніть кляті двері!
Пробач, люба.
Дівчині треба їсти.
Що ти виробляєш?
Ти ж знаєш, наскільки це небезпечно.
Я не боюся.
Ти подумала про Ґеральта?
Що б він сказав?
Чому ти цього так хочеш?
Мені набридло почуватися розгубленою.
Усе, що мені коли-небудь казали,
було брехнею.
І людей, яких я любила найбільше, забрали,
перш ніж я дізналася правду.
Те, що ти робиш, цього не змінить.
Але може допомогти віднайти нову правду.
Гадаю, є інший спосіб дізнатися, звідки твої сили.
Ти… про те, що ти робила з багатоніжкою?
Трохи менш науково.
Це зветься Дол Дуржа.
Перекладається приблизно як Долина Душі.
Вона пустить мене в найглибший шар твоєї підсвідомості
й покаже, що там сховано.
Генетичні спогади про те, хто ти насправді.
Звідки ти.
Це… небезпечно?
Ні. Але це потребує довіри.
Гаразд.
Очисти розум.
Тричі глибоко вдихни.
[Старша мова]
Як?
Вір мені.
Ну ж бо, Ламберте! Моя черга!
Ти сієш кошмар і смерть усюди, де буваєш!
Пані, дарунок від Його Величності.
-Скажіть Ейсту, мені сподобалося. -Гарний пасок для гарної королеви.
Не бійся.
Тобі тут нічого не загрожує.
Усе це - це лише ти.
Ти не викинеш п'ять.
Ви не вкусите хліба, доки я не спробую.
Ми були тут.
Увесь цей час.
Мамо.
Хочеш казочку?
Ти нас бачиш.
Що таке?
-Це має діяти не так. -Усе, Цірі, ходімо назад.
Тобі достатньо.
Це має бути зовсім не так.
Тихо.
Тихенько, мама розповість тобі казочку.
Дізнаються - уб'ють її.
Це пророцтво.
Можливо, неправдиве.
Байдуже, чи воно правдиве.
Важливо лише те, чи в нього вірять.
А люди повірять.
Корабель готовий.
Утечемо під покровом темряви.
Ніч, коли вони померли.
Мої батьки.
-Цірі, ходімо. -Чекай. Я ще не хочу.
Щось не так.
Що ти таке, дитя?
Цірілло.
Цірі.
Я був на розкопках у Назаїрі.
І дещо спостерігав.
Місцевий моноліт почав видавати дивні вібрації,
наче спрямовував велику хвилю енергії.
Це тривало лише кілька секунд, але подивися на дату.
Це сталося, коли впала Цінтра. Тієї ж ночі, що й це.
Ти думаєш, тут виникла хвиля енергії.
Яка запустила канали. Моноліти почали говорити.
І як це пов'язано з монстрами?
Це не Кон'юнкція.
Не так, як ми думали.
Сфери не об'єдналися - вони…
вони зіткнулися і розділилися знову.
Якщо сфери досі десь у первісному вигляді
і моноліти їх кличуть…
тоді монстри не нові. Вони нові лише для нас.
І використовують наші моноліти як портали.
Де ми?
Я не знаю.
Як ти дізнався про зв'язок монстрів з монолітами?
Що ти хочеш почути?
Твої методи.
Якщо ти знаєш, як розвинути нашу цивілізацію,
я маю право почути.
Навіщо? Щоб допомагати ельфам?
Я прибув у Цінтру, бо думав тут декого зустріти.
Жінку.
Єннефер.
Єннефер?
-З… -З Венґерберґа?
Ти знаєш Єнну?
Єн.
Знав.
Так.
Я теж.
Ти її кохав.
Кохаю. Я не припиняв.
Думав, після Соддена, після того, що з нею зробили в Аретузі,
вона втече сюди.
Після Соддена?
Вона спалила армію Нільфґарда, врятувала континент. Вона героїня.
Єн жива?
Ти знаєш, хто вона?
Ні.
Добре.
Розповім тобі про ельфійську воїтельку, яку змусили вбити людського загарбника.
Вона в нього закохалася.
Історія Нівеллена.
Вона помирає.
[Старша мова]
Ти б могла об'єднати наші раси.
Тепер, моя доню…
ти їх знищиш.
Цірі!
Ти нам не допоможеш.
Цірі!
Рятуй!
Дитя Старшої Крові,
дитя гніву.
Час погорди близько.
Світ помре серед морозу й відродиться під новим сонцем.
Відродиться зі Старшої Крові, із сімені, що вже посіяне.
Сімені, що не проросте, а вибухне полум'ям.
Цірі!
Ґеральте!
Трісс!
-Трісс. -Ні!
-Дозволь допомогти. -Ні!
Щось закінчується.
Це через тебе.
Сім'я, що вибухне полум'ям.
Це ти.
Ти всіх нас знищиш.
Я це бачила.
Цього ніхто не зупинить.
Навіть він.
Куди рушили ті уламки стеллациту? Чий це був голос?
Тихо.
Що це?
Бляха.
Що за дівчина тебе кликала?
І що це за чортівня?
-Думаєш, Нільфґард знає? -Відкрий портал.
Зараз.
Весеміре, я хочу це зробити. Негайно.
Ґеральте.
Ти впевнена?
Що ти робиш?
-Ґеральте. -Їй це судилося. Відновити нас.
Це не так.
Вона дівчина. Ти її лише отруїш.
Вона зможе.
Ґеральте, це я його змусила.
Припини. Я хотіла спробувати.
Не подумала про наслідки?
А якби це тебе вбило?
Припини.
Я лише про наслідки й думаю.
Як би я не тренувалася,
що б я не робила, завжди мало.
Цірілло, тобі вже достатньо.
Ти надзвичайна.
Я хочу бути як ти,
Ґеральте.
Хочу бути байдужою до минулого.
До брехні.
До того, що я робила.
Будь ласка.
Дай мені це.
Це працює не так.
Ні ти, ні я не можемо забути, хто ми.
Не можемо вбити почуття.
Найкраще, що ми можемо -
це вбити ненависть, якої трималися…
і жити далі.
Збери свої речі.
То Каланте це захищала?
Що вона знала? Що це означає?
Пробач, королю Рьоґнере.
КОРОЛІВСЬКА ЛІНІЯ ЦІНТРИ
Цінтра.
ЦІРІЛЛА, ПРИНЦЕСА ЦІНТРИ
Каланте.
Чому припиняється?
ФІОНА, КОРОЛЕВА ЦІНТРИ
Це не має сенсу.
Що це означає?
-Ти хотіла мене бачити? -Ельфів прибуває дедалі менше.
Кажуть, охорона почала перевіряти пасажирів кораблів,
навіть в Оксенфурті, а там завжди були на нашому боці.
Треба знайти альтернативу.
Шукаю.
Я не хотіла тривожити…
Просто хотіла, щоб ти знала все те, що і я. Щоб ми…
могли порозумітися.
Що?
Нічого. Просто в мене були лідери, були послідовники,
але…
ніколи не було партнерів.
У мене теж.
І це непогано.
Скоро прибуде корабель.
Ходімо.
Познайомлю своїх людей з визволителькою.
Документи.
Що?
Ставай у чергу з рештою.
Ім'я.
Готуйте документи!
Кормет з Оксенфурта.
Вітаю.
Ім'я!
Дара з Мармурових Садів.
З поверненням на свою землю.
Ім'я.
Треба записатися, заходячи в Ксінтрію.
-Відійди. -Став у чергу!
-Я сказав, відійшов. -Ти, мабуть, не почув.
Не записався - не зайдеш.
То хто ти?
Я командувач Мавр Диффрин ап Келлах.
А ти що за мудак?
Кагіре!
Вітаю вдома.
Рада, що ти живий.
Твої подруги почуваються набагато краще.
Одна має владу,
інша - надію.
Маячня. Я бачив, як вона зайшла.
От чорт.
Так не можна. Ми заслужили винагороду.
Ви б не зловили магічку-зрадницю, якби не ми.
Винагороду вже отримали.
Поросятко, ти знаєш, що тобі потрібно.
Твоя магія.
Пішли на хрін!
Гаразд.
Час спливає.
Забери кляті руки.
Насолоджуся твоєю стратою.
Покажи, чого ти хочеш.
Зціли свої рани.
От сране гімняне лайно.
Ти знаєш слова.
Промов їх.
Явилася мати лісів,
Безсмертна Мати, у снах спочиває.
Повернися задом до лісу, хижо, хижо.
Єннефер!
Підглядачів кидають у тюрму.
Панове…
Я така рада бачити тебе знову.
Самотня у світі, який тебе ненавидить,
без засобів захисту.
Як чарівно.
Я справлялася.
І однак ти тут.
Я не дурна. І скажу те саме.
Я більше не братиму в борг.
Я хочу обмін.
Я знаю, чого ти хочеш.
У тобі бушують лють і праведний гнів.
Я чую твої бажання як тухле м'ясо.
Але я не виконую бажань.
Я лише скеровую, щоб ви отримували те, що заслуговуєте.
Спитай подруг.
Я заслуговую вижити.
Я маю право. Я заслуговую доступу до Хаосу.
Я знаю, як його отримати.
Як його вкрасти.
Що вкрасти?
Мене.
І хто ти?
Я ключ до повернення твоїх сил.
І набагато більше.
Тобі треба лише доставити мене куди потрібно.
До розламаних чорних дверей під Цінтрою.
Переклад субтитрів: Ольга Галайда