EN NETFLIX-SERIE
Hur långt är det kvar?
Vart ska vi ens?
Kaer Morhen var åtminstone säkert.
Gräsets Prövning är inte säker.
Lyssnar inte igen.
Du vill ta livet av dig för att bli en mutant,
så att om du överlever
kan du ta livet av dig för att utkräva hämnd.
Vad har jag missat?
Du bryr dig inte ett skvatt om vad jag vill.
Du bryr dig bara om din
förbaskade plikt.
Så länge jag andas har du gjort din del.
Jag behöver mer.
Ciri…
Jag förstår faktiskt.
Vad är det där uppe?
Hör du något?
Kom, Plotka. Vi fortsätter.
Här är floden som grundast.
-Jag ser om det är säkert att korsa den. -Hur menar du "säkert"?
Jag försöker locka fram den först.
-Locka ut vad? -Det är något slags tjernobog.
-Låt mig hjälpa… -Stanna här.
Geralt!
Kom tillbaka!
Ciri, ner!
Spring!
Jag har varit en jävla dåre.
Var är de?
Det sa de inte.
Om jag skulle gissa, hos Nenneke.
Vi har båda varit dårar.
Vad som än flyter i den flickans ådror,
vad vi än gjorde av det,
är farligare än vi kan ana.
Vad är det?
Vesemir.
-Det är någon här. -Vad är det?
Vad hände? Vem är här?
Överraskning.
[talar alvspråk]
Så charmigt.
Vesemir!
Lambert!
Så ja, flickan min.
Kan vi göra något?
Njut din sista promenad över ängen
och genom dimman.
Frukta henne inte…
…för hon är din vän.
Det är dags.
Är du redo?
Ja.
Gå upp på klippan.
Stå emot, Ciri!
Stå kvar!
Var fan är mina svärd?
Fin.
Den är vacker.
Jag har aldrig sett en sån trollformel.
Det bästa jag visste som barn var att plocka blommor med min mor.
När hon dog behöll jag en som minne av henne.
En dag började den vissna.
När jag höll blomman,
jag vet inte riktigt varför, började jag känna mig varm inombords.
Och blomman slog ut igen.
Jag uttalade formeln om och om igen i åratal,
tills far kom på mig.
Då försökte han leda byn på ett korståg mot mig.
Men han misslyckades.
Gage höll honom när jag skar av honom halsen.
Byn reste en staty till min ära.
På Aretuza
lärde de oss politikens konst.
Övertalningens konst.
En rapp tunga som böjer andra så att de tror att de själva styr.
Som med din vän, Cahir?
Du är annorlunda med honom här. Inte direkt rädd, men mindre.
-Han var min överordnade. -Var?
Du böjde honom till att tro det.
Det är dags att han slutar tro att han har makten.
Att visa att du har den.
-Vita flamman styr över Nilfgaard. -Ja.
Men mitt folk, ansiktet de ser mätta dem varje dag,
som välkomnar dem in från kylan, är ditt.
Det är värt något.
Krigstider kräver svåra beslut.
Jag klandrar dig inte för dina.
Förföljelsen av alver är förkastlig.
Jag känner dig tillräckligt väl för att förstå
att du inte har försummat vårt uppdrag från Vita flamman.
Du blev bara lite…
…distraherad.
Det är dags att återgå till skälet till att vi intog Cintra.
Flickan sågs senast i Sodden, sägs det.
Jag är ledsen. För Plotka.
-För allt det här… -Var inte det. Jag är stolt över dig.
Det du gjorde där borta var modigt.
Jag fick den där känslan igen, när tjernobogen kom mot mig.
Dragningen.
Men jag tror inte att den ville skada mig.
Ville den inte skada dig?
Om monster tar sig in genom monoliterna är det mitt fel.
Så enkelt är det inte.
Geralt?
När riddaren tillfångatog mig kände jag bara fruktan.
Jag var så rädd.
Men jag kände även
vrede.
Senare hittade några män från Cintra mig.
De skulle föra mig till riddaren i utbyte mot belöningen.
Men då blev jag inte rädd.
Jag bara… Jag visste vad som kunde ske.
Du skrek.
Jag dödade dem.
-Hur många var de? -Fyra.
Bara fyra?
Du ligger lite efter.
Vad händer nu då?
Bra fråga.
Jag hoppas att vi finner svaren där.
Melitele.
Fruktbarhetens och skördens gudinna.
Jag är imponerad.
Jag läser faktiskt.
Tempelskolans elever blir jordemödrar, historiker, helare…
Och häxkarlar.
Vesemir skickade hit mig när jag var som du.
Det är här häxkarlarna lär sig tecknen.
Ja, även jag har varit ett barn.
Vart för hon dem?
Lugn. Vi är i säkerhet. Här finns varken strider eller politik.
Templet är känt för sin neutralitet.
Templet är vad du gör det till.
Men ja,
en del finner det mer givande än andra.
Jag har saknat dig.
Och jag dig, Nenneke.
Och…
Vem är du?
Jag tror att vi åtminstone kan
börja vägleda dig i konsten att kontrollera ditt kaos.
-Vad är det? -Det är känslan inombords.
Känslan du inte kan styra.
Som…
Kaosets dotter?
Var har du hört det?
Ciri…
Frågorna du ställer förutsätter kunskap som gått förlorad genom tiderna.
Och sådan kunskap förloras oftast av en anledning.
Är du verkligen redo?
Vad som än gav mig mitt kaos… Att gömma sig för det löser inget.
Jag är redo för sanningen. Vad som än krävs.
Den inställningen.
Du är precis som han.
Geralt?
Be honom
att berätta om Aard-incidenten.
Den förstörde nästan det här arbetsrummet vi sitter i.
Det här är Jarre.
En av våra bästa elever.
Ett nöje att träffas, milady. Min magiska lady.
Vad som än krävs.
Jarre, följ Ciri till biblioteket.
Hon är i trängande behov av kristallkulan.
Hjälp mig.
Nu när du har pratat med henne, vad tror du?
Hur jag än vänder på det ser jag bara att du är helt körd.
Hon är prinsessa. Kungariken kommer att vilja ha henne för hennes status.
Nilfgaard vill det redan.
Vet du hur många som har dött i jakt på henne?
Tusentals. Ja, jag vet.
Om hon har det gamla blodet,
är hon en jävla krutdurk.
För all del, fortsätt.
Du sa att hon yttrade Ithlinnes profetia under ett av sina anfall.
Ja, men jag låter inte möjliga folksägner diktera min väg.
-Vad vet hon om Det vilda drevet? -Hon tror som de flesta.
Vad försöker du säga?
Hon är ett Ödesbarn.
Det är större makter inblandade än vi känner till.
Du är del av henne.
Hon är del av dig.
Men det räcker inte.
Jag vet.
Vad kan jag göra?
Jag lärde dig,
vad det än gäller…
Balans.
Ta reda på vad som saknas i flickan.
Då, kanske,
har du en chans att hjälpa henne.
-Jag hoppas att träningen går bra. -Vårt folk har bott länge i bergen.
De kan döda.
De kan försvara sig.
Kan de lära sig att döda först?
Tänk dig en tid då vi återigen kan uppskatta skönhet.
Landet. Livet.
Döden är en del av livet.
Det är kanske priset för att få vårt land åter.
Tror du att det sker?
Något i luften har förändrats, Francesca.
Sedan soldaten kom.
-Jag vet. -Allt känns mer sårbart.
Fringilla också.
Jag tar hand om det.
Jag var skeptisk.
Det tillstår jag, men…
Jag säger inte vad du ska göra.
Jag frågar vad jag kan göra för dig.
Jag välkomnar alverna som kommer med båt. Jag lär dem människokrigföring.
Jag bär nilfgaardisk rustning om det är så viktigt.
Vad du än behöver.
Jag behöver dig vid min sida.
Jag är här.
Vid vår sida.
Där du hör hemma.
Hon är det viktigaste nu.
-Hur mår Vesemir? -Han är stabil.
Men skakad.
Det jag inte förstår
är vad en magiker vill med Vesemir?
Varför frågar vi inte experten?
Vad hade en av din sort här att göra,
Merigold?
Den jäveln är inte en av min sort.
För helvete. Jag retades bara. Jag menade inget.
Eldmagi är förbjudet för oss.
Vem han än är, arbetar han inte för Brödraskapet.
Om du säger det så.
Det var nog inte Vesemir han sökte.
Han lämnade åtminstone tomhänt.
Jävlar.
Innehåller den säkert hennes blod?
-Den ingick inte i avtalet. -Vi sa att du skulle föra hit flickan.
Det misslyckades du med.
Varsågoda.
Kära nån.
Försvinn.
Jag sa att det är ett pågående arbete.
Men…
Avtalets villkor kanske kan omförhandlas.
-Vad vill du? -Träffa din uppdragsgivare.
Min herre är en skygg man.
-Varför vill du träffa honom? -Han tycks ha en vision.
Jag vill hjälpa honom uppnå den.
Hur lyder talesättet?
Hellre stå vid djävulens sida än i hans väg.
Jag ser vad jag kan göra.
Och nu…
Tror du att du kan ta dig ut från templet med resten av ansiktet intakt?
Du behöver folk.
Jag känner några synnerligen grymma bröder.
CODRINGHER & FENN RÅDGIVNING OCH JURIDISKA TJÄNSTER
Hallå?
Tur för dig att fällan är trasig.
Annars skjuter den 50-centimetersspikar ur väggreglarna.
Jag tog en hökare för några kvällar sedan.
Jag hör fortfarande skriken.
-Det är avskräckande. -Ja.
-Jag förmodar att du är Ellis Codringher. -Ja.
Jag heter Istredd.
Är det här Hen Gedymdeiths Älvor och människor?
Alla exemplar förmodades förlorade.
Jo, men vi har ett stort antal
förlorade litterära verk och texter här.
Det är ett skäl till att våra tjänster är så dyra.
Så du sa att du behövde…
Ja.
-Jag behöver information. -Just det. Information.
Information är makt.
I fel händer kan den bli ett vapen.
Säg mig, springer du Stregobors ärenden?
Ljug inte för mig.
Nej, det gör jag inte.
Och…
Hur vet du vem jag är?
-Vi vet många saker. -Vi?
Är det Fenn?
Jag är Fenn. Katten heter Esmeralda.
Vilket slags information söker du?
Tja…
Jag har hört mycket om er båda, främst
att det är er man ska ställa
känsliga frågor.
Känsliga frågor är de bästa vi vet.
-De är mycket dyra. -Mycket dyra.
Jag behöver veta vad en häxkarl,
en monolit och en mystisk flicka har att göra med Nilfgaard.
Då så.
Räcker det här?
Nilfgaardiska mark.
Arbetar du för dem?
-Spelar det nån roll? -Det gör dig bara intressantare.
Flickan är Cirilla av Cintra.
Hur vet du det?
Som jag sa, vi vet många saker.
-Så arbetar du här? -Jag?
Jag är historiker. Under utbildning.
Du behöver den här för dina studier.
Är det kristallkulan?
Vad gör den?
Jag vet inte.
Inte mycket till historiker.
Den är ett magikerredskap.
Jag vill inte skryta, men mitt redskap är större.
Och mycket kraftfullare.
Kunskap. Som den här boken. Den handlar om allt möjligt fantastiskt.
Som visste du att oneiromantiker kan återuppleva tidigare händelser
genom att se på målningar?
Eller min favorit, det finns en myt om ett sen länge förlorat torn på Kontinenten
som var ihopkopplat med ön… Förlåt.
Ditt stora, gamla redskap krossade nästan min tå.
Tack för att du följde mig.
Nu ska jag gå och öva.
Vad än det här är.
Hitta mig.
Stjäl mig.
-Kan jag hjälpa dig? -Nej, jag beundrar bara arkitekturen.
Visst är den vacker?
Fan också.
Ett ögonblick, Ciri.
Hur är det möjligt?
Det struntar jag i.
Vet du hur man använder en sådan här?
-Förlåt. -Ciri.
Förlåt…
Det här är min…
…kära vän.
Kära vän?
Det här är Yennefer.
Är du Yennefer?
Du måste vara hans…
…Överraskningsbarn.
De förbannade spetsöronen tror att de kan gå med oss.
Fringilla är från vettet. Gudskelov att du är tillbaka.
Alverna har utstått mycket och Nilfgaard har gett dem en fristad.
Lojalitet blir en enkel avkastning på investeringen.
Lojalitet mot vem?
Det här är inte Vita flammans verk.
Det är helt och hållet Fringillas.
Håll svärdet så här, precis så här. Är du med? Så här?
Så när de attackerar…
Är du redo att försvara dig? Bra.
En ordentlig förevisning hjälper kanske din skyddsling.
-Du måste inte slåss mot honom, Dara. -Vi slåss inte. Vi är alla på samma sida.
Har du glömt det?
Kom!
Lita på dig själv.
Kom nu.
-Du slåss som en älva. -Omöjligt!
-För din sort dödade allihop. -Filavandrel!
Barnet. Det kommer tidigt.
Nu hade du tur, människa.
Ska jag verkligen tro att enhörningar finns?
Klart att de gör. Jag hade själv en uppstoppad.
Tills den gick sönder.
Under mystiska omständigheter.
Jag skulle gärna vilja se en någon gång.
Du skulle tillhöra en liten skara. De närmar sig bara dem med rena hjärtan.
Vilket får mig att undra, hur fick du tag i en?
Min gode herre, jag är renhetens ledstjärna.
Hur överlevde du i Sodden?
Det var knappt. Jag tillhör de lyckliga få.
Beroende på hur man definierar lycklig.
Geralt kallar dig den mäktigaste magikern han någonsin känt.
Det var snällt av honom.
Är du här för att läka?
-Är du skadad eller något? -Givetvis inte.
Monstren slutade bitas och rivas för tio år sen.
Du själv, då?
Jag stötte på en annan av dina
kära vänner.
Han berättade om Aretuza.
Är det därför du är här?
Gömmer du dig för Brödraskapet?
Ja.
Det har varit några svåra månader.
Men det verkar äntligen vända nu.
Jag har drömt om dig en gång.
Innan jag visste att du fanns.
Drömmar är kraftfulla omen.
Vi skulle kanske hitta varandra.
Jag går och lägger mig nu.
Kanske kan jag drömma om hur den här används.
Stället är en labyrint. Jag följer dig.
Nej, det går bra.
Jag
hittar själv.
-Kom igen, krysta. -Kom igen.
Krysta nu.
Kom igen.
Ja!
-Du klarar det här. -Allt jag vill är att barnet får leva.
Får ett liv.
Allt du behöver göra är att krysta.
-Krysta! -Och igen.
Så ja.
Så där ja.
Hon andas inte.
Fort!
Kom igen, vännen. Kom igen.
Kom igen.
Vad är det?
Varför skriker hon inte?
Kom igen.
Vad är det? Vad händer?
Andas.
Kom igen.
Hur? Var det mörk magi? Nekromanti? Vad?
Ingen magi. Bara värme.
Bara värme.
En ny alv har fötts i kväll.
Akta dig!
Vet Geralt att du strövar runt i mina salar på egen hand?
Behöver han veta det?
Vad är det här till?
För att välkomna sena eftersläntrare som söker skydd.
Och ibland
tänder jag dem för att minnas dem jag förlorat.
Kan jag hjälpa till?
Självklart.
För Myrrha.
För Plotka.
För Näbbmus.
Näbbmus?
Vem är det?
Han…
…dog när han försökte skydda mig.
Då måste han ha älskat dig väldigt mycket.
Ja.
Jag bara…
…önskar att han hade sagt vad jag är.
Ingen av dem gjorde det.
Det var först Geralt.
Ibland försöker våra äldre skydda oss,
utan att inse hur starka vi är.
Min mormor var stark.
Modig.
Gömde sig aldrig för något.
Hon älskade mig över allt annat.
Men hon hatade alver.
Hat är en ändlös cirkel av rädsla och desperation.
Och vem vet vilket som kom först?
Din mormors hyckleri hade kanske sin rot i något ärligt?
En önskan om att skydda dig.
Det gjorde hon verkligen skitdåligt.
Din sanna kraft finns i mer än ditt blod.
Med rätt vägledning
kanske du kan få förmågan att bryta den här hatcykeln.
En gång för alla.
Tror du verkligen det?
Det återstår att se.
Bara hundra ljus kvar. I den riktningen.
Vad ska jag göra med den här saken?
Jag förstår den inte.
Geralt tror på dig.
Det gör jag också.
Vår lilla älskling.
Ja, vår lilla älskling.
Kom igen!
Har du sett något liknande förr?
Så glädjefyllt.
Bara en gång.
När troninkräktaren hade störtats och folket reste sig.
Det tog ett tag innan jag blev fri, eller kände något alls.
Och se på dig nu.
Du gav dem det här.
Hopp.
Men jag måste undra vad det här hoppet gör med din allians.
Vad händer när alverna avgör att de kan återbosätta sig själva
utan Nilfgaards hjälp?
Jag hoppas att jag har fel.
Jag menar det.
Vita flamman skrev till dig.
Hur snart kan vi vänta honom?
Vilken dag som helst.
De tar dem.
Först din makt.
Sen din frihet.
Tänkte du på mig efter Caingorn?
Emellanåt.
Jag fantiserade en hel del om dig.
-Att en golem slet ut mina inälvor? -Nej, att ditt huvud slets av en.
Du sårade mig.
Jag vet.
Du var inte ensam om smärtan.
Jag vet.
Vad fick dig att ändra dig om flickan?
Du var säker på att det vore ett misstag.
Mycket fick mig att ändra mig.
Du, bland annat.
Jag stötte på Riddarsporre. I Oxenfurt.
Han var i knipa.
Hurdan knipa?
En eldjävel var ute efter honom. En magiker. Ingen jag känner.
Han sökte upplysningar. Om dig.
-Han söker efter Ciri. -Varför? Vad är hon för honom?
Yen…
Ditt hjärta har slagit fort hela tiden.
Du är nervös.
Och?
Varför är du här?
Jag har skador som vägrar läka.
Vill du fortfarande ha ett barn?
Nej, det är…
Det är annorlunda nu.
Vi får hoppas att det är annorlunda för båda.
Jag måste hitta Ciri.
Kom igen.
Det är kanske inte är någon gåta, trots allt.
En del kungar reser statyer av fåfänga.
Kejsare Emhyr samlar kanske på monoliter.
Han kan vara ute efter Cirilla för att göra rättmätigt anspråk på Cintra.
Orelaterade fakta.
Ja, herregud, det är nog rena slumpen att Emhyr vill ha prinsessan
med den hemliga förmågan att splittra monoliter
för hennes anspråk på en tron han redan tagit med våld.
Vet du, jag har tänkt.
Hur kan vi hitta svaren fortare?
Mer sarkasm.
I Cintras släktförteckningar återkommer en gen
som jag aldrig hört om.
Läs upp den.
Det är leish ard
rath
ard lara.
Hämta rullen, Cod.
-Hämta rullen. -Just det. Visst.
Det är den här.
Den är vanligast hos kvinnor.
Tror du att den är felaktigt benämnd eller
någon sjukdom de försöker dölja?
"Och när människorna visade sig vara fientliga,
medförde död och förstörelse, utökade och förpestade sina landstycken,
byggde alverna ett vapen
att förgöra dem med."
Paerhabyn betyder vapen.
Men det här praethyn, som är mer likt draethyn.
Det är felöversatt.
Alverna byggde inget vapen.
De byggde en krigare.
Lara Dorren.
Det är deras mål.
Cahirs, kejsarens…
Att hitta henne.
Hon är skälet till att de är i Cintra. Skälet till allt det här.
Jag vet, för jag hjälpte Ciri fly.
Sen tappade jag bort henne.
ITHLINNES PROFETIA
"Sannerligen säger jag er…
…svärdets och yxans tidevarv nalkas."
Jarre!
Jarre! Vad hände?
Mår du bra? Vem gjorde det här?
Ta dig ut! Leta upp Geralt!
Hej, Ciri.
Trevligt att få ett ansikte på namnet.
Har du träffat bröderna Michelet?
Jag vet inte vilka ni är, men kom närmare och ni får ångra det.
Vi tar nog den risken.
Ciri!
Om jag hade följt dig från Oxenfurt
hade jag sluppit en spionresa till Kaer Morhen.
Snyggt ärr, skitskalle.
-Eldjäveln? -Ja, tyvärr.
Ta Ciri.
Jag hittar er sen.
Kom nu.
Ingen utväg.
Vad gör vi?
Jag vet inte.
-Den mäktigaste magikern Geralt vet. Jodå. -Det är komplicerat.
Den här uppfattar magi.
Men det är inte min.
Alltså måste du få ut oss härifrån.
-Hur? -Jag lär dig det första jag lärde mig.
Säg efter mig.
[talar alvspråk]
Jag är rädd.
Ciri, vi måste försöka.
[talar alvspråk]
Första lektionen.
Visualisera resultatet, få det att hända.
[talar alvspråk]
Ciri!
Yen.
Stanna.
Om jag bara kunde.
Du lyckades.
Var tusan är vi?
Jag måste berätta en sak.
Du måste få veta att flaskan…
…mutagenen…
…är borta.
Och jag måste bege mig nånstans.
Farväl, Vesemir.
"Och när barnet föddes slog ett fält med feainnewedd ut.
Och Lara Dorren drog sitt sista andetag
och sa gråtande: 'Det här ska ni veta.
Min förbannelse kommer att hemsöka era ättlingar i tio generationer,
tills tidens och rymdens pelare skakar
och öppnar sig för mitt folk.
Då kommer min hämnd att födas igen.'"
Va? Dolde Calanthe sin alvblodslinje för att hon visste vad som lurade i den?
Ett generationsvapen.
EFTERLYST
Triss.
-Vad gör du här? -Jag är lojal mot dig, Tissaia.
Vad som än händer på Aretuza, är det…
-Det här är större. -Vad står på?
Jag vet att en droppe av hennes blod kan förändra världen.
I fel händer…
…kommer hon att förgöra den.
Undertexter: Jessika Johansson