SERIÁL NETFLIX
Redanské koruny.
Melitelé…
zklamala jsem tě.
Odpusť mi to.
Šli po Ciri.
Kde mám zbraně?
Musím ji najít.
Musíš mě nechat ošetřit ti to zranění.
Jak se to rozbilo?
To se jí stává.
Pokud má vážně takové schopnosti,
nemůžeš jí pomoct.
Najdu si ty zbraně sám.
Tím chci říct,
že Ciri potřebuje víc, než jí teď můžeš dát.
Přísahal jsem, že ji ochráním!
Nenneke…
nehodlám jen sedět a čekat,
až si pro ni přijde něco horšího než vyšinutý mág.
Ty si myslíš, že jí Yennefer chce ublížit?
Přál bych si, aby Yennefer věděla o té rovnováze, o které jsi mluvila.
Ani nevíš, jak moc.
Ohledně přání i Yennefer jsem se už ale ponaučil.
Někdy čekáme to nejhorší,
protože se bojíme doufat.
Jak ti můžu pomoct?
Potřebuju otevřít portál.
Zola.
Už jsi tu někdy byla?
Paní, co tu bydlí, se mě ujala. Byla na mě hodná.
Ten sen,
ve kterém jsem slyšela tvoje jméno, se mi zdál tady.
V den, kdy mě našel Geralt.
Proto jsme tady. Chtěla jsi do bezpečí.
- Mám otevřít portál zpět ke Geraltovi? - Ne.
Bylo to působivé, ale ne.
Ráda bych zůstala v celku.
- Kde jsou všichni? - Museli odejít.
Bitva v Soddenu byla poblíž. Možná utekli.
Možná.
Ohnivej šmejd.
No tak.
Ne.
Nebyla jsem tu měsíce.
Nikdo nevěděl, že jsem tu byla.
Nikdo neví, že jsem naživu.
Kromě…
Myslíš, že pracuje pro Nilfgaard?
Co když dostal Geralta?
Geralt je silný.
Umí se o sebe postarat.
To nezní moc přesvědčivě.
I kdyby ho Nilfgaard dostal…
nechají ho žít, aby se přes něj dostali k tobě.
- Budou ho tam věznit, aby tě přilákali. - Kde?
V jejich nejbližší základně.
V Cintře.
Snila jsem o tom, že se vrátím.
Že najdu Černého rytíře, podříznu ho
a počkám si, až mu peří na helmě nasákne krví.
Geralt by nechtěl, abych tam šla.
Nehnal by mě do nebezpečí.
Geralt vydrží, jak dlouho bude moct.
A my se musíme dostat do Cintry.
Yennefer, počkej!
Viděla jsi, co se stává těm, co mi chtějí pomoct.
Musím tam jít sama.
Já tě neopustím, Ciri.
Pokud se ti něco stane, Geralt mi to neodpustí.
Musíme si pospíšit.
Přesně tak.
Přiveď ji.
Chaos bude tvůj.
Máš na sobě moc oblečení.
Vrať se do postele.
Co se děje?
Nic.
Jsme partneři.
Mně se můžeš svěřit.
Naše nové postavení s sebou nese nové povinnosti.
Nechci tě zatěžovat.
Naše nové postavení nemění nic na tom, že tě miluju.
Tvoje trápení je moje trápení.
Máme nečekanou návštěvu.
Koho?
Dijkstru.
Redanie něco kuje.
Jak víš, že nám sem Redanie nastrčila špeha?
Já bych to tak udělal.
Nejdřív to byli elfové, pak míšenci.
Teď manželé a přívrženci.
Všichni se nám sem valí skoro bez kontroly.
A to jenom díky tobě.
Musíme obnovit naši armádu.
Ano, s tím souhlasím.
Musíme na to ale jít chytře.
Když někoho vezmeme mezi sebe, musí nám být věrný.
Půlka elfů se dneska ráno neukázala na výcviku.
Dlouho do noci slavili narození toho dítěte.
Skvěle, takže verbujeme ušáky, co neumí pít a neposlouchají rozkazy.
- Promluvím s nimi. - Ty nejsi jejich velitelka.
Neměla by na to zapomínat.
Má pravdu, Fringillo.
Generálové ví, že tohle je neudržitelné, a Emhyr přijede zítra.
Nestrpím tu chaos ani neposlušnost.
Řekla jsem,
že to vyřeším.
Proč se věrností ohání zrovna generálové, kterým věřím nejmíň?
Mám tě počítat mezi ně?
Sloužím jenom Bílému plameni.
A co myslíš, že dělám já?
Fringillo!
Myslíš, že bych ti to říkal, kdybych byl proti tobě?
Co po mně chceš?
Pokud nám elfové odmítnou sloužit, nech to na mně.
Generálové budou respektovat pevnou ruku.
Stejně tak Emhyr.
Snažila ses dostat přes bránu.
Hledala jsem jídlo.
Nejsem žádný špeh.
- Skočíš, nebo ti mám pomoct? - Prosím!
Jenom jsem hledala něco k snědku.
Nic jsem neprovedla!
Prosím, má paní!
Do prdele práce.
Milost!
Ty jsi teda vůdkyně.
Strávil jsem dlouho na cestách,
co nevedly nikam.
Pln nadějí a snů,
po kterých zbyla jen hniloba.
Někdy to chce vězeňskou celu
a pár lží zrádců úskočných,
aby člověku došlo, že věru…
ta svoboda je všechno, co má.
Do cely mě hoďte,
klidně si mě zmlaťte
a zahoďte klíč!
Naser si, ty zkurvysyne,
protože mně už neublížíš.
A teď všichni!
Do cely mě hoďte, klidně si mě zmlaťte
a zahoďte klíč!
Naser si, ty zkurvysyne,
protože mně už neublížíš!
- Díky! - Ještě verš a vyříznu ti jazyk!
Neomalenec.
Tak jo, kluci, vám to moc neladilo.
Ty jsi ale hvězda, Gordone.
Talent se nezapře, to já poznám. A ještě jednou…
- Tak si mě… - Končím! Jdu srát!
…a zahoďte klíč!
Naser si, ty zkurvysyne,
protože mně už neublížíš.
Sakra práce! My se tady snažíme nacvičovat!
Omluvte mě, pánové.
Ten strážný nemá ani špetku vychování.
Dobrý pane, vy byste nepoznal talent,
ani kdybych vám ho narval do… Geralte.
Co už.
Taky jsi mi chyběl.
- Co tu děláš? - Není čas. Musíme jít.
- Určitě? - Ano.
Když jsme se viděli naposledy, prakticky jsi mě poslal do prdele.
Pamatuješ? A nechal jsi mě na vrcholku hory.
Viděl jsi moje boty?
Musel jsem z toho srázu
zpátky do Caingornu doklouzat.
- Marigolde… - To si nech, teď mluvím já.
Potřebuju pomoc.
Dobře.
Ale nejdřív…
Pánové, bylo mi ctí.
Co je?
Taky jsem si našel nové známé.
Žárlivče.
Mrtví nám ti koně budou k ničemu!
Čím déle pojedeme, tím víc budu myslet na to, co mu dělají.
Vidím, že jste si blízcí.
Je to neuvěřitelný bručoun
a ve společnosti je jako hrom do police, ale…
Je to tvůj ochránce.
Otec, kterého jsem nikdy neměla.
S ním se už necítím tak sama.
Vím, jak to myslíš.
Co…
mezi vámi dvěma bylo?
Touha,
lítost,
naděje
a strach.
Snad jsem nic nevynechala.
Takže ty ho máš ráda taky.
Pojeď.
Vždycky se mi líbilo jméno Ceinwen.
Ani náhodou.
Ceinwen byla moje sestřenka.
Žužlala si vlasy.
Tohle je Fiona.
Elegantní.
Nebo Liserne.
Mocná a statečná.
- Pojď sem. - Díky, Daro.
Liserne zní hezky.
Kvůli tomu úžasnému rozptýlení
určitě nevíte o těch elfech, co se neukázali na výcviku.
- Doneslo se to ke mně. - Tak doufám,
že se to už nebude opakovat.
Jeden den je kocovina,
druhý už vzpoura.
- Mnoho z nás změnilo názor. - Změňte ho zpátky.
Nikdy jsem nechtěl bojovat za Nilfgaard.
Přesvědčila mě Francesca,
ale teď mi dala ještě lepší důvod,
proč nebojovat.
Nadešel čas budovat.
A znovu zesílit.
To už jsi zapomněl, kdo to dítě přivedl na svět?
- Díky komu tu můžete být? - Jsme ti vděční.
Teď se ale musíme množit,
ne umírat v cizí válce.
Naše válka je vaše válka.
Fringillo,
jako tvoje přítelkyně se tě musím zeptat…
Tohle jsou tvoje, nebo Cahirova slova?
Francesco.
V té chatrči došlo k dohodě,
která funguje.
Ty máš svoje dítě.
A já Emhyrovu přízeň.
Může to tak zůstat,
pokud…
naše pouto zůstane silné.
Jak jsem řekla,
jsme kamarádky.
Našeho pouta si vážím.
Ale rodina,
moje krev…
To je jediné skutečně nezlomné pouto. Musím ho ochraňovat.
Říkal jsem si, že to budete chtít vědět hned.
Je to horší, než jsem se obával.
Elfí dítě a ještě k tomu se narodilo čarodějce.
Jen ty dokážeš vidět hrozbu v obyčejném dítěti.
Ne všichni máme takovou slabost pro elfy.
Je to spolupředsedkyně naší rady. Žádné slabosti nemá.
To ty víš nejlíp.
Navíc to není jenom dítě. Je to symbol.
Maják.
A potenciální nepřítel, co bude žít celá staletí.
A je spojencem našeho současného nepřítele.
To by mohlo vést k další válce.
Už nestojíš ve vedení, Artorie.
Teď se už nerozhodujeme na základě předsudků.
Proto se mi těžko věří tomu,
že jste se s námi přišel jen podělit o pár drbů.
V mojí branži se z drbů zanedlouho stávají skutečné zprávy.
Například jsem slyšel, že se vrátila jedna vaše bývalá studentka.
Foltestova čarodějka?
Triss Ranuncul, nepletu-li se?
Triss je tady?
V Temerii onemocněla
a přišla se sem zotavit.
Teď na jaře slýchám o mnoha podivných žaludečních onemocněních.
Všichni je chytili někde v horách.
Pozdravujte ji.
Budu.
Pokud vy za ten pokus o rozptýlení
budete pozdravovat krále Vizimira.
Ještě něco,
Dijkstro?
Jakmile Cirilla zmizela, rozhodl jsem se radši pláchnout.
Pláchnout?
Samozřejmě s pomocí.
Neměl jsem čas ani sílu sám otevřít portál.
No…
nebyl tu už několik dní.
Říkal, že přijde.
Říkala jsi, že se s ním setkám.
Pokud bys měl tu holku.
Můžeš si za to sám.
Nebo taky ne.
Třeba na něj nemáš tak velký vliv, jak si myslíš.
Ne, je to součást jeho plánu.
Dramatičnost.
Rozptýlení.
Ať je po tvém, ty šílená potvoro.
Udělej si ten svůj test.
Pokud to vyjde, tvůj pán tu bude cobydup.
Myslíš?
Stopování krve je snadné.
Mágové ho praktikují celá staletí.
I když musím říct,
že ti, které hledám, jsou obvykle…
Mrtví?
Přesně tak.
Ach, božská míza.
Nějakou dobu jsem se nemyl
a začínám smrdět jako šourek nějakého Nilfgaarďana.
Takže mě omluv a podrž mi to.
Jak já se na tohle těšil!
Ta je ale ledová!
Na bradavky by mi teď mohli věšet obrazy.
Jak z toho dostanu krev? Ty jsi tu expert.
Co Yennefer dělala v Oxenfurtu?
- No, zachraňovala mi život. - Cože?
Že jo? Taky mě to překvapilo
vzhledem k tomu, že jí nevěřím ani nos mezi očima,
ale je to tak.
Riskovala pro mě život.
Vždycky jsem věděl, že ke mně něco cítí. I přes ten vztek a…
vlasy. Má strašně moc vlasů.
Co to do ní vjelo?
Dostala se do nelichotivé situace.
Je na útěku. Přišla o magii.
Byla skoro snesitelná.
- Přišla o magii? - To je, co?
Bylo to skvělý.
Pokud teda nelhala.
Až teď mi dochází, že možná lhala.
Do prdele!
Marigolde, ty idiote!
Protože pokud nelhala,
jak se jí povedlo jen tak zmizet, když ji zavřeli v tom bordelu?
Co přesně se v tom Oxenfurtu stalo?
Když ji ti strážní čapli,
zamumlala něco o lesích
a nějaké pramáti
- a pak prostě zmizela, takže… - „Zády k lesu otoč se. Vstaň. Vstaň.“
„A čelem ke mně staň. Staň. Staň.“ To je ono.
Spolčila se s nesmrtelnou pramáti.
To zní jako skvělá ženská.
Kdopak je nesmrtelná pramáti, Geralte?
Voleth Meir.
První zaklínače najali, aby ji uvěznili.
Pohřbili ji v její chatrči.
Někdo ji z ní ale pustil.
A ten někdo byl…
To by neudělala.
Ale udělala.
Myslíš, že by pro magii neobětovala tvoji dcerušku?
Vsadím tvůj namakaný bicák, že obětovala.
Voleth Meir je démonka, která se živí bolestí.
Musíme do Cintry.
Proč? Co tam najdeme?
Někomu se vážně nelíbí moje košile.
Yarpen Zigrin.
Nějak hůř míříš.
Esli to není Bílé vlk a ukecaná morda.
Skloňte zbraně, ogaři hlúpí.
Tohle je moj staré brach.
Braši, jsme dva.
- Julian Alfred Pankratz, vicehrabě… - Jo!
Já vím.
Skvěle.
Tak co pohledáváš v týchto pralesoch, zaklínači?
To bych se mohl ptát i já tebe.
Neměl bys náhodou vládnout Caingornu?
Panování je pro floutky a pochcánky.
Dohlížíme Henseltovi na cesty a karavany.
Sype to víc.
- Pamatuješ sa na mojich ogarů? - Rád vás zase vidím.
Nemám nejmenší tušení, co jsou zač.
Šulin jeden.
Kde je Lucas Corto?
- Dluží mi peníze. - Máš dobrého pamatováka.
Lucas Corto sa oženil, usadil sa v Mahakamě
a vybodnul sa na nás. Hlúpý baran.
Snad bys nechtěl do partyje?
Jako šestýho bysme ťa brali včíl. I když ukrutně smrdíš.
Teď nemůžu, Yarpene.
A potřebuju koně. Zaplatím…
dvojnásobek s úroky, až přijdu k penězům.
Normálně bych ťa poslal pěkně do prdele,
ale na stezce sa pomoc neodmítá.
Hen ten je pro nás stejně moc velké.
Možu vědět, kam máš namíříno?
Nemůžeš.
Tajemství.
Tých mám nejradši.
Normálně bych si tě nevybral.
Ale budeš stačit.
No tak, ogaři!
Král može počkat.
Ideme za dobrodružstvím!
Most se zřítil.
Kde jinde se dá přejít?
Půl dne odsud, na to nemáme čas.
Jeden způsob existuje, ale koně bychom musely nechat tady.
Lekce číslo dvě.
Uvidíme, co tvůj chaos dokáže.
Buď to statečně zvládneš, nebo to zbaběle ani nezkusíš.
A ty to zvládneš, Ciri.
Věřím ti.
Opakuj po mně.
[starší mluva]
To je ono! Pokračuj.
[starší mluva]
Nepřepínej se, věř svojí moci.
To by stačilo.
Já to zvládnu.
Najdeme jinou cestu.
Ublížíš si!
Ciri, přestaň!
Přestaň!
Do prdele!
Taky možnost.
Promiň. Nevím, co se stalo.
S takovouhle mocí
se nikdy neomlouvej.
Slyšíš je?
Drozdi. Povídají si spolu.
Když jsem poprvé odjela ke dvoru, stýskalo se mi po nich.
Jako malá jsi na parapetu nechávala semínka.
Chtěla sis je chytit a ochočit. Jednou jsi uspěla.
Nevěděla jsem, jestli dřív zakroutíš krkem mně, nebo tomu drozdovi.
Netušila jsem, co budeš dělat, když tě tak náhle odvolali.
Měla bys vědět, že jsem Cirillu z Cintry viděla v Soddenu.
Cože?
Byla tam s tím bělovlasým zaklínačem.
Nepoznala jsem ji, ale teď už mi to dává smysl.
- Hledali… - …Yennefer.
Ano.
Mysleli si, že je mrtvá.
To, co jsi mi řekla o Ciri…
To, co jsi viděla při dol durze…
Kdo o tom ještě ví?
Ostatní zaklínači a vy.
Nikomu jinému nevěřím.
Triss!
Ne, měl jsi přijít, až tě zavolám.
Řekni mi o té dívce úplně všechno. Hned.
Vy jste mu to řekla.
Nemůžeme si to nechat pro sebe. V sázce je příliš mnoho.
Poslyš, tohle je důležité.
Musíš mi říct úplně všechno, Triss.
Triss.
Nebyla připravená.
Proto jsem ti to nechtěla říkat.
Tohle není hra, Tissaio.
Pokud říká pravdu,
tak má ta dívka moc ukončit všechny války.
Navždy.
Pokud nepadne do špatných rukou.
A pokud se to stane, následky za to poneseme my.
K čertu s následky.
Něco jsem Triss slíbila
a nehodlám bezdůvodně ohrožovat svoje studentky.
Nežádal bych tě o to, kdybych k tomu neměl důvod!
Vždycky jsem tě považoval za rovnocennou partnerku.
Moji nejdůvěryhodnější přítelkyni.
Kéž bych ti mohl nějak dokázat,
že můžeš věřit i ty mně.
Jak se opovažuješ vracet?
Poté, co jsi nám lhala a zaútočila na nás v Soddenu!
Jistě jsem spustila poplach.
- Nemám moc času. - Tak ven s tím.
- Co po tobě chce Nilfgaard tentokrát? - Nejsem tu kvůli nim.
Ani jako čarodějka, ale jako tvoje neteř.
Možná budu muset odejít.
A rychle.
Co se změnilo?
Zítra přijede císař s vysokým očekáváním a já…
Naverbovala jsem nám do armády elfy, ale oni si to rozmysleli.
Takže to elfí dítě nám nakonec vážně hraje do karet.
Tissaia měla pravdu.
- Pletichaření Bratrstva mě nezají… - Mě ano.
Triss Ranuncul se vrátila náhle a bez vysvětlení.
- Nevíš o tom něco? - Ne.
Strýci,
jsi moje krev.
A to je to nejsilnější pouto.
Prosím.
Žádám tě o pomoc.
Pomůžeš mi pro jednou?
Tehdy na tom bálu v Arethuse jsem se tě měl zastat.
Promiň.
Budu upřímný. Ať už se děje cokoliv, potřebujeme posily tady.
Pokud se chceš vrátit,
budeš si to muset nějak obhájit.
A taky se omluvit.
Za spojenectví s Nilfgaardem?
Samozřejmě.
Za to, že sis myslela, že tam můžeš něco změnit, drahá.
Existují dvě skupiny lidí: ti posedlí mocí a ti, kteří znají své místo.
A ty díky bohům víš, do které patříš.
Jinak by ses sem nevrátila.
Samozřejmě, že jsem nervózní.
Jako malý jsem sledoval, jak nás vraždí cintránští vojáci.
Nilfgaarďani teď dělají to samé.
Akorát teď za to můžu i já.
Hledají mě.
Elfové umírají, protože tady špehuju.
To ale není všechno.
Včera večer,
když moji druhové zpívali a tancovali
a já viděl, jak to dítě svírá v náručí…
Redanie je mi ukradená. Stejně tak Cirilla z Cintry.
Už to jde mimo mě.
Odteď se chci soustředit jen na budoucnost našeho lidu.
Vzkaž Dijkstrovi, že končím.
Vždycky jsem o Fringille pochyboval.
Že by Emhyr nechal mága, aby nám rozkazoval? Nikdy.
Až uvidí tuhle pohromu, srovná to tu do latě.
Jestli ji do rána nenechá setnout, budu se hodně divit.
Moc jsi toho nevypil.
Co se děje?
Máme být na stejné straně.
A hledat princeznu Cirillu.
Je naživu.
Vím to.
A my ji najdeme.
Jakmile se nám Fringilla přestane plést pod nohy.
Jestli ji nenajdeme, nechá nás setnout vše…
Na svoje studia v Arethuse vzpomínám s takovou nenávistí,
že někdy zapomínám…
že měla i svá pozitiva.
Třeba botaniku.
Kde jinde bych se naučila o ochromujícím účinku rulíku?
Nebo jak ho zamaskovat ve sklenici medoviny.
Tu nejcennější lekci jsem ale dostala
svoji poslední noc.
Když mi Yennefer z Vengerbergu
ukradla místo u aedirnského dvora.
A to mě naučilo,
že si nikdy nemám nechat líbit,
když mi někdo pod moji úroveň chce vzít, co mi náleží.
Chop se…
svojí moci.
Člověk musí udělat…
cokoliv…
je třeba…
Ne jako pokorná patolízalka.
…aby si udržel…
co získal.
Proč to muselo zajít tak daleko?
Možná se nikdy nedozvím, jestli jsi mě chtěl svrhnout, nebo ne.
Jedno ale vím jistě.
Do toho žaláře se už nikdy nevrátím.
To už bych si radši
sama zarazila tuhle dýku do oka
a skoncovala to.
Emhyr musí vědět o té zradě, kterou jsem odhalila.
A jeho nejdůvěryhodnější generál
mu musí moje činy ospravedlnit.
Takže až zítra přijede…
pěkně si vymýšlej.
Náš malý špeh Dara si to rozmyslel.
Máme vše, co potřebujeme.
S tou dívkou budete mít nárok na Cintru.
Což z Redanie udělá nejmocnější zemi na Kontinentu.
Nebo z Nilfgaardu, jestli ji najdou první.
A co Arethusa?
Nejel jsi tam kvůli…
něčemu?
V Arethuse máme pár neznámých.
Tissaia o té dívce určitě ví.
Moc dobře to ovšem tají.
I před Vilgefortzem,
kterému pomohla k moci a na kterém jí záleží.
- Před kým? - Novým vůdcem Bratrstva.
Těžko říct, jak dlouho jím zůstane.
Tissaia se chová chladně,
ale nechává se ovlivňovat svými nejbližšími.
Toho Stregobor využije. Kdybych si mohl vsadit…
Kdyby sis…
mohl vsadit, sázel bys moje peníze.
Platím ti, abys řešil moje problémy,
ne, abys mě zahlcoval špatnými zprávami.
To nejsou špatné zprávy, můj pane.
Znamená to chaos.
Snažíme se destabilizovat Kontinent, chaos je pro nás dobrá zpráva.
Pro tvoje dobro doufejme, že máš pravdu, Dijkstro.
Věřte mi, Výsosti.
I bez toho špeha si držíme silné postavení.
A já mám v ohni mnohem víc želízek.
Hele, já chápu,
že ti ta démonka chce sežrat tvoje dětské překvapení,
a rád ti ji pomůžu zachránit,
ale nikdy jsi tu holku nechtěl a teď…
Teď jako by ti obrátila celý život vzhůru nohama.
Tak nějak…
by mě zajímalo,
jestli tě to vážně naplňuje.
Myslel jsem, že nejlepší bude úplně ignorovat její existenci.
Pletl jsem se.
A co Yennefer?
Jestli Ciri ublížila, možná ji budu muset zabít.
Počkej. Teda jasně, určitě ji budeme muset zabít.
Jen si teda ještě budu muset najít nějaký klacek.
Co když se ale změnila i ona?
Lidi dělají hlouposti, když je zaženeš do kouta.
A taky říkají hlouposti.
Od toho jsou přátelé.
Vrátí se pro tebe.
Tohle je jiné.
A omlouvám se, Marigolde.
Ty jsi vždycky tak strašně emocionální!
Občas prostě nezavřeš klapačku.
„Marigolde, jsem tak smutný a komplikovaný!“
- Sklapni. - Ty sklapni.
Vystihl jsem tě úplně dokonale.
Jak může vypadat stejně,
když jsou všichni mrtví?
Tamhle býval monolit.
Z černočerného stelacitu.
Co to způsobilo?
Já.
To jsi udělala ty?
Ciri,
musíš mi něco slíbit, pokud se rozdělíme.
Pamatuj, co v tobě je.
Magie.
Je v tobě zaklíněná jako šíp.
Zraňuje tě. Až do morku kostí.
Je to ale podivný druh bolesti.
Prolíná se…
se slastí.
Věř mi.
Nic víc už potřebovat nebudeš.
Tohle tě naplní.
Chtěla bych ti věřit.
Vážně bych chtěla, ale…
když jsi ovládala magii,
měla jsi chaos pod kontrolou.
Já ale ne.
Nikdo mě nedokázal naučit, jak ho ovládnout.
A…
mám strach, Yennefer.
Tak blízko…
Udělej, co je třeba, aby ses chopila svého osudu.
Doveď mě k rozbitým černým dveřím.
Osudu.
Svého osudu.
Jestli se bojíš, vrať se.
Ty dveře se nesmí otevřít. To přece víš.
Vím.
A i přesto mě k nim vedeš.
Jestli se bojíš, vrať se.
Pořád se můžeš vrátit. Ještě není pozdě.
A co ty?
Pro mě už pozdě je.
Neměla jsem na výběr.
Můj chaos… Myslela jsem, že musím…
Je mi to moc líto.
Nechoď.
Nevěděla jsem, kdo jsi.
Co pro něj znamenáš.
Musím za ním.
Není tady!
Nikdy tu nebyl.
Ten mág u Melitelé…
tě znal.
Ne.
Přivedla jsi ho k nám.
Ne.
Potřebovali jsme pomoct a ty jsi nás zradila!
Byla jsem hloupá.
A sobecká!
Musíš jít se mnou.
Hned!
Nevěřím ti.
Zvoňte na poplach!
Běž ke koním.
Rychle ke koním!
Chyťte tu holku!
Zdá se, že jsi přišla o koně!
Pojď sem!
Yennefer!
Máme tu bojovnici!
Spratku jeden!
Popadni ji!
No tak, barde!
Pojď sem, ty…
Přestaň! Sedni si!
Hej!
Jak jsi to mohla udělat?
Je mi to moc líto.
Yarpen a jeho chlapi tě odsud dostanou.
Marigolde, vezmi ji do Kaer Morhen.
Ciri zná cestu.
Ne, zůstanu s tebou.
To nepůjde.
Proč? Kam máš namířeno?
Zabít příšeru.
Hned budu u tebe, slibuju.
Dobře.
Dětské překvapení, o kterém jsem toho tolik…
Jablko nepadá daleko od stromu.
Ta holka
je tvoje?
Moje.
Moje, Zigrine.
Řekni to.
Pohleď na pramáti lesů,
Nesmrtelnou,
jež ve snech hnízdí.
Zády k lesu otoč se. Vstaň. Vstaň.
A čelem ke mně staň.
Staň. Staň.
Je pryč.
Vždycky to fungovalo.
První zaklínači ji tu uvěznili navěky.
Neměla by být schopná utéct.
Leda by se…
Co?
Leda by se už dost nasytila
bolestí a zoufalstvím.
To by jí dalo nový život.
Na co?
Překlad titulků: Eliška K. Vítová