EN NETFLIX-SERIE
Redaniske kroner.
Melitele,
jeg har sviktet deg.
Tilgi meg.
Disse mennene var ute etter Ciri.
Våpnene mine?
Jeg må finne henne.
Du må la meg lege såret ditt.
Hvordan knuste den?
Hun gjør sånt mot ting.
Hvis det du sier om jentas krefter stemmer,
kan du ikke hjelpe henne.
Jeg finner våpnene selv.
Det jeg mener, er at Ciri trenger mer enn du kan gi henne nå.
Jeg sverget på å beskytte henne!
Nenneke,
jeg vil ikke sitte og vente på noe verre enn en skurkete magiker og hans agenda.
Tror du Yennefer vil skade jenta?
Jeg skulle ønske Yennefer visste om balansen du snakket om.
Du aner ikke hvor høyt jeg ønsker det.
Men jeg kjenner Yennefer og ønsker.
Noen ganger antar vi det verste
fordi vi ikke tør å håpe.
Hvordan kan jeg hjelpe deg?
Du må åpne en portal.
Zola.
Har du vært her før?
Kvinnen som bor her, hjalp meg. Hun var snill mot meg.
Drømmen, da jeg først hørte navnet ditt,
var i dette huset.
Samme dag som Geralt fant meg.
Derfor tok portalen oss hit. Det føltes trygt.
-Skal jeg prøve å få oss tilbake? -Nei. Det var imponerende, men nei.
La oss holde innvollene på innsiden.
-Hvor er de nå? -De må ha dratt.
Kampen om Sodden var like ved. Kanskje de flyktet.
Kanskje det.
Ildjævel.
Kom igjen.
Nei.
Jeg dro for flere måneder siden.
Ingen visste at jeg var her.
Ingen vet at jeg lever.
Unntatt…
Jobber han for Nilfgård?
Hva om han har Geralt?
Geralt er sterk. Han klarer seg.
Du høres ikke sikker ut, Yennefer.
Hvis Nilfgård har ham…
De holder ham i live for å finne deg.
-De holder ham for å lokke deg dit. -Hvor da?
Den nærmeste utposten.
Cintra.
Jeg har fantasert om å dra tilbake.
Å finne Den svarte ridderen og skyve sverdet gjennom halsen hans
til fjærene hans er gjennomvåte av blod.
Geralt vil ikke at jeg drar.
Han vil at jeg unngår fare.
Geralt holder ut så lenge han kan.
Vi må dra til Cintra. Sammen.
Vent, Yennefer!
Du har sett hva som skjer med folk som hjelper meg.
Jeg må dra alene.
Jeg forlater deg ikke.
Hvis noe skjer med deg, vil Geralt aldri tilgi meg.
Vi må skynde oss.
Det stemmer.
Ta henne med.
Da får du Kaos.
Du har på for mye klær.
Kom og legg deg.
Hva er galt?
Ingenting.
Du er partneren min.
Si fra om noe er galt.
Vår nye autoritet betyr nytt ansvar. Jeg vil ikke belaste deg.
Vår nye autoritet endrer ikke det faktum at jeg elsker deg.
Din smerte er min smerte.
Vi har uventet besøk.
Hvem da?
Dijkstra.
Redania må ha planer.
-Hvordan vet du at Redania har en spion? -Fordi det er det jeg ville hatt.
Først var det alver, så halvalver.
Nå ektefeller og sympatisører som strømmer gjennom portene våre daglig.
En gave av en mulighet.
Vi må gjenoppbygge hæren vår.
Ja. Jeg er enig.
Men la oss gjøre det smart. De utenforstående må støtte oss.
Halvparten av alvene kom ikke på trening i dag.
Barnets fødsel ble feiret til langt ut på natten.
Flott. Vi har fullt av spissører som drikker for mye.
-Jeg skal snakke med dem. -Du er ikke kommandøren deres.
Hun burde huske det.
Fringilla, han har rett.
Generalene vet at dette ikke går, og Emhyr kommer i morgen.
Han kan ikke møte kaos og ulydighet.
Jeg sa jeg tar meg av det.
Hvorfor er det generalenes lojalitet jeg tviler mest på?
-Er du en av dem? -Alt jeg gjør, er for Den hvite flammen.
Hva tror du jeg gjør?
Fringilla!
Hvis jeg var imot deg, tror du jeg ville fortalt deg alt dette?
Hva vil du jeg skal gjøre?
Hvis alvene nekter å tjene, la meg ta meg av dem.
Generalene vil respektere en sterk hånd.
Det vil Emhyr også.
Du prøvde å bryte gjennom porten.
Jeg så etter mat.
Jeg er ikke en spion.
-Skal du gjøre det? -Vær så snill!
Jeg så bare etter noe å spise. Jeg har ikke gjort noe galt.
Vær så snill, frue!
Faen heller.
Vis nåde!
Og du kaller deg en leder?
Det har vært en lang reise
På veier som ikke går noe sted
Med håp og drømmer
Som alltid råtner
Noen ganger trenger du en fengselscelle
Triks og historier Som forræderne forteller
For å hjelpe deg å se at frihet
Er alt du har
Så steng meg inne
Og bank meg opp
Og kast nøkkelen
Dra til helvete, din horesønn
For du får ikke kødde med meg…
Alle sammen nå!
Og steng meg inne og bank meg opp
Kast nøkkelen!
Dra til helvete, din horesønn
For du får ikke kødde med meg!
Takk…
Syng ett ord til, så mister du tunga!
Frekt.
Bakgrunnsvokalen var litt falsk.
Gordon, du er fantastisk.
Talent kjenner talent. Vi prøver igjen.
-Steng meg inne… -Jeg går og driter.
Og kast nøkkelen
Dra til helvete, din horesønn
For du får ikke kødde med meg
Faen heller! Vet du hva? Vi prøver å øve her!
Gi meg et øyeblikk, mine herrer.
Jeg må takle vaktens mangel på sømmelighet.
Du ville ikke kjent igjen talent om jeg dyttet det opp i… Geralt.
Faen heller.
Jeg savnet deg også.
-Hva gjør du her? -Vi må dra.
-Er du sikker? -Ja.
Sist vi så hverandre, ba du meg dra til helvete.
Husker du? Og du forlot meg på et fjell. Har du sett disse støvlene?
Jeg skled hele veien ned til Caingorn.
-Jaskier… -Ikke si "Jaskier".
Jeg snakker. Sånn funker dette.
Jeg trenger hjelp.
Greit.
Men først…
Mine herrer, det har vært en ære.
Hva? Jeg har nye venner. Kom deg over det.
Sjalu.
Det hjelper ikke om hestene dør.
Jo lenger det tar, jo mer tenker jeg på hva de gjør.
Dere to har visst et bånd.
Han er virkelig gretten,
han er som et sosialt villsvin, men han er…
Han beskytter deg.
Han er faren jeg aldri fikk.
Jeg føler meg ikke alene med ham.
Jeg vet hva du mener.
Hva hadde du og Geralt sammen?
Lengsel,
anger,
håp og frykt.
Jeg tror ikke jeg har glemt noe.
Så du elsker ham også.
Kom igjen.
Jeg har alltid elsket navnet Ceinwen.
Absolutt ikke.
Jeg hadde en kusine som het Ceinwen. Hun spiste sitt eget hår.
Hun er en Fiona. Elegant.
Eller Liserne. Sterk og modig.
-Kom hit. -Takk, Dara.
Liserne er vakkert.
Med en slik distraksjon vet dere nok ikke at krigerne deres ikke kom i morges.
-Jeg hørte det. -Da stoler jeg på at det ikke skjer igjen.
Én dag er bakrus, to er opprør.
-Mange har endret mening. -Så endre den igjen.
Jeg ville aldri slåss for Nilfgård.
Francesca overbeviste meg, men nå har hun gitt meg en bedre grunn
til å ikke slåss.
Det er på tide å gjenoppbygge.
Å bli sterke igjen.
Har du glemt hvem som gjorde at barnet ble født?
-Hvem gjorde Cintra trygt for alvene? -Takk.
Det er på tide at vi blir flere, ikke dør i andres krig.
Vår krig er deres krig.
Fringilla, som venn må jeg spørre,
er dette dine ord eller Cahirs?
Francesca.
Avtalen vi gjorde i hytta
virker.
Du har babyen din.
Og jeg har Emhyrs gunst.
Det kan forbli slik dersom
båndet vårt er sterkt.
Som jeg sa, er vi venner.
Jeg setter pris på båndet vårt.
Men familie,
blod,
er det eneste båndet som ikke kan brytes, og jeg må beskytte det.
Jeg ville gi deg nyhetene med en gang.
Det er verre enn jeg fryktet.
Ikke bare en alvebaby, men med magiker til mor.
Bare du kan se en trussel der alle andre ser en baby.
Ikke alle er glad i alver, Tissaia.
Hun er en av styrelederne. Hun har ingen myke sider.
Vet du det?
Dessuten er det ikke bare en baby. Den er et symbol. Et signal.
Og en potensiell fiende som vil leve i flere hundre år.
Som jobber med vår andre fiende. En krig kan begynne før vi aner det.
I motsetning til deg reagerer ikke vi på ubegrunnede fordommer og rykter.
Derfor er det vanskelig å tro at du kom hit for å dele sladder.
I min bransje er sladder i dag nyheter neste måned.
For eksempel hørte jeg at en av dine tidligere elever er tilbake.
Foltests magiker?
Triss Merigold?
Er Triss her?
Hun ble syk i Temeria og har kommet hit for å bli bedre.
Det er snakk om en sjelden magesykdom. Alle kommer fra fjellene.
Hils henne fra meg.
Det skal jeg.
Så lenge du hilser kong Vizimir
for denne distraherende informasjonen om babyen.
Var det noe mer, Dijkstra?
Jeg flyktet så snart Cirilla forsvant.
Flyktet?
Jeg fikk selvsagt hjelp.
Jeg hadde ikke krefter til å åpne en portal selv.
Ja.
Han har ikke vært her på flere dager.
-Han sa han skulle komme. -Og du sa jeg fikk møte ham.
Hvis du tok med jenta.
Dette er din skyld.
Eller din.
Kanskje du ikke påvirker ham så mye som du trodde.
Nei, det er en del av planen hans.
Skuespillet.
Distraksjonen.
Greit, du kan få den.
Prøv den jævla testen.
Hvis det funker, kommer mesteren på et øyeblikk.
Tror du det?
Blodsporing er enkelt. Magikere har praktisert det i århundrer.
Men jeg innrømmer at testpersonene vanligvis er…
Døde.
Nettopp.
Velsignet nektar.
Jeg har ikke vasket meg på lenge,
og jeg begynner å lukte som en nilfgårdsk pung.
Kan du holde denne?
Jeg har gledet meg til dette!
Det er kaldt!
Du kan henge bilder fra brystvortene mine nå.
Du vet hvordan man vasker ut blod?
Hva gjorde Yennefer i Oxenfurt?
-Hun reddet livet mitt. -Hva?
Jeg er like overrasket som deg,
siden jeg bare stoler på henne så langt jeg kan vri den rare halsen hennes,
men det stemmer.
Hun risikerte livet for meg.
Jeg visste at hun brydde seg
under alt raseriet og håret. Hun har mye hår, den dama.
-Hva var hennes vinkel? -Ikke attraktiv.
Hun var på rømmen. Hun hadde mistet magien sin.
Hun var nesten utholdelig.
-Har hun mistet magien? -Ja, jeg vet det! Det var flott.
Med mindre hun løy.
Jeg innser nå at hun kan ha løyet.
Faen!
Jaskier, din idiot!
For hvis hun ikke løy,
hvordan forsvant hun brått da hun ble fanget i horehuset?
Hva skjedde i Oxenfurt?
Da de redaniske vaktene tok henne, mumlet hun noe om skog
og mødre og hytter, og så forsvant hun…
"Snu ryggen mot skogen, hytte, hytte."
"Snu deg mot meg, hytte, hytte." Ja, det var det hun sa.
Hun samarbeider med Den udødelige moren.
Hun høres hyggelig ut.
Hvem er Den udødelige moren, Geralt?
Voleth Meir.
De første witcherne ble bedt om å fange henne.
De begravde henne i hytta.
Men noen har åpnet døren.
Den personen er…
-Det ville hun ikke gjort. -Jo.
Ofre Overraskelsesbarnet ditt for å få magien tilbake? Det kan jeg love deg.
Voleth Meir er en demon som lever av smerte.
Vi må til Cintra.
Hvorfor? Hva er i Cintra?
Noen likte ikke skjorta mi!
Yarpen Zigrin.
Du sikter dårlig.
Er det ikke Den hvite ulven og den jævla store munnen hans.
Legg ned våpnene, idioter.
Dette er en gammel venn.
Venner. Flertall.
-Julian Alfred Pankratz… -Ja!
Jeg vet det.
Greit.
Hva gjør du her i ingenmannsland, din trollmann?
Jeg kunne spurt deg om det samme.
Hersker du ikke over en vasallstat i Caingorn?
Hersking er for sveklinger.
Vi styrer veiene for Henselt og beskytter konvoiene.
Det er bedre betalt.
-Du husker mine menn. -Godt å se dere igjen.
Jeg husker ikke noen av disse folka.
Idiot.
Hvor er Lucas Corto?
-Han skylder meg penger. -Du husker godt.
Lucas Corto giftet seg, slo seg ned i Mahakam
og forlot oss, den dritten.
Vil du ikke bli med i en gjeng selv?
Du kan bli med oss, selv om du lukter dritt.
Jeg kan ikke nå, Yarpen.
Og jeg trenger en hest. Jeg betaler dobbelt når jeg har penger.
Vanligvis ville jeg bedt deg drite to ganger og dø,
men man nekter aldri noen hjelp på stien.
Den er for stor for oss uansett.
Kan jeg spørre hva oppdraget er?
Nei.
Et hemmelig oppdrag. Favoritten min.
Du er ikke min type.
Men det holder.
Kom igjen, gutter! Kongen kan vente.
Vi skal på eventyr!
Broen er borte.
-Hvor krysser vi? -Det tar en halv dag. Vi har ikke tid.
Vi må sette igjen hestene. Men det finnes en måte.
Leksjon nummer to. Få se hva Kaoset ditt kan gjøre.
Du er for sterk til å mislykkes eller for svak til å prøve.
Du får til dette.
Jeg tror på deg.
Gjenta etter meg.
[Snakker oldspråk]
Nettopp. Gjenta det.
[Snakker oldspråk]
Stol på at kraften din får det til.
Det holder.
Jeg klarer det.
Vi finner en annen vei.
Du skader deg!
Stopp!
Faen!
Det er én måte å gjøre det på.
Beklager. Jeg vet ikke hva som skjedde.
Når du har slike krefter, må du aldri si unnskyld.
Hører du dem?
Det er trostene som kaller.
Da jeg først kom til hoffet, lengtet jeg etter den lyden.
Du la frø på vinduskarmen som barn. Du prøvde å temme dem. Du lyktes én gang.
Jeg visste ikke hvem du ville kvele først, meg eller fuglen.
Da du ble kalt bort, visste jeg ikke hva du ville gjøre.
Du må vite at jeg så Cirilla av Cintra på Sodden.
Hva?
Hun var der med den hvithårede witcheren.
Jeg visste ikke hvem hun var, men det gir mening nå.
-De så etter… -Yennefer.
Ja.
De trodde hun var død.
Informasjonen du ga meg om Ciri, det du så da du utførte Dol Durza,
hvem andre vet det?
De andre witcherne og deg.
Jeg stoler ikke på noen andre.
Triss!
Nei, jeg skulle si fra når hun var klar.
-Jeg må vite alt om jenta. Nå. -Du sa det til ham.
Vi kan ikke holde på denne kunnskapen. For mye står på spill.
Dette er viktig.
Du må fortelle meg alt, Triss.
Triss.
Hun var ikke klar. Det er grunnen til at jeg ikke sa noe.
Dette er ikke en lek, Tissaia.
Hvis det hun sier er sant, kan dette barnet få slutt på alle kriger.
For alltid.
Med mindre hun faller i feil hender. Hvis det skjer, må vi ta konsekvensene.
Pokker ta konsekvensene.
Jeg ga Triss et løfte,
og jeg vil ikke fortsette å sette jentene mine i fare.
Jeg ber deg kun fordi det er nødvendig!
Jeg har alltid ansett deg som en likeverdig partner.
Min mest pålitelige venn.
Jeg skulle ønske jeg kunne bevise at jeg fortjener det samme.
Hvordan våger du å komme hit?
Etter å ha løyet og angrepet oss på Sodden!
Portalen har blitt fanget opp.
-Jeg har ikke mye tid. -Så snakk.
Hva ønsker Nilfgård at du gjør nå?
Jeg er ikke her for dem. Eller som magiker. Kun som niesen din.
Jeg må kanskje forlate Nilfgård. Fort.
Hva har skjedd?
Det kommer en keiser med store forventninger i morgen…
Jeg ba alvene kjempe for oss, men de har ombestemt seg.
Så alvefødselen har hjulpet oss.
Tissaia hadde rett.
-Jeg bryr meg ikke om Brorskapets poli… -Det gjør jeg.
Triss Merigold kom plutselig tilbake uten noen forklaring.
-Vet du noe om det? -Nei.
Onkel,
du er mitt blod.
Det båndet er sterkere enn noe annet.
Vær så snill.
Jeg ber deg om hjelp.
Kan du gi meg det?
Jeg burde støttet deg på ballet i Aretuza.
Unnskyld.
La oss være ærlige.
Samme hva som skjer der ute, trenger Brorskapet forsterkninger her.
Hvis du kommer tilbake, må du tale din sak.
Du må også beklage.
-For å samarbeide med Nilfgård? -Selvsagt.
For å tro at du hadde noe å si.
Det finnes de som er besatt av makt, og de som kjenner sin plass.
Gudskjelov vet du hvem du er.
Ellers hadde du ikke kommet tilbake.
Selvsagt er jeg nervøs.
Som barn så jeg soldater fra Cintra drepe mitt slag.
Nå ser jeg Nilfgård gjøre det samme. Men nå er jeg med på det.
De leter etter meg.
Alver dør fordi jeg er her og spionerer.
Men det er mer enn det.
I går kveld så jeg folket mitt synge og danse
og babyen i morens armer.
Jeg bryr meg ikke om Redania. Eller Cirilla av Cintra.
De har hverandre.
Fra nå av vil jeg fokusere på å holde alvehåpet i live.
Si til Dijkstra at jeg er ferdig.
Jeg har alltid tvilt på Fringilla.
Ville Emhyr latt en alv beordre oss? Nei.
Den hvite flammen ser på katastrofen og begynner på nytt.
Jeg blir sjokkert om hun fortsatt har hode i morgen.
Du henger etter. Hva er galt?
Vi skal være på samme side.
Og lete etter prinsesse Cirilla.
Hun lever.
Jeg vet det.
Og vi skal finne henne.
Så snart vi blir kvitt Fringilla.
Hvis ikke vil alle hodene våre stå på sta…
Jeg var så sint etter treningen i Aretuza at jeg glemte
at det fantes lyspunkt.
Botanikk, for eksempel.
Hvor ellers ville jeg lært om søtviens paralyserende egenskaper?
Eller hvordan man skjuler den i mjød?
Den mest verdifulle lærepengen fikk jeg den siste kvelden.
Da Yennefer av Vengerberg
stjal setet i Aedirn som jeg hadde krav på.
Av det lærte jeg at når en liten person prøver å stjele det som er ditt,
så sitter du ikke bare der og godtar det.
Makten din…
…ta den.
Du må gjøre
alt
som er nødvendig…
Ikke som en svak sykofant.
…for å beholde…
…det du har fortjent.
Hvordan ble det slik, Cahir?
Jeg får kanskje aldri vite om du planla å bli kvitt meg eller ikke.
Men jeg vet én ting,
jeg skal aldri tilbake til fangehullet.
Jeg vil heller sette kniven i mitt eget øye og gjøre slutt på alt.
Emhyr må få høre om sviket jeg har avdekket.
Og generalen han stoler mest på
må si at det var berettiget.
Så når han kommer i morgen…
…snakk i vei.
Vår lille spion Dara har ombestemt seg.
Vi har all informasjonen vi trenger.
Jenta gir deg krav til Cintra.
Det gjør Redania til det mektigste riket.
Eller Nilfgård, hvis de tar henne først.
Hva med Aretuza?
Dro du ikke dit for noe?
Det er noen ukjente variabler i Aretuza.
Tissaia vet at jenta finnes. Men hun holder informasjonen hemmelig.
Selv for Vilgefortz,
som hun hjalp til med å innsette og åpenbart bryr seg om.
-Hvem? -Den nye lederen av Brorskapet.
Det varer nok ikke lenge.
Tissaia handler fritt,
men forholdene hennes påvirker dømmekraften.
Stregobor vil utnytte det. Hvis jeg skulle vedde…
Hvis…
…du skulle vedde, hadde du veddet med mine penger.
Jeg betaler deg for å løse problemer, ikke fylle hodet mitt med dårlig nytt.
Ikke dårlig nytt.
Spetakkel.
Hvis målet er å gjøre kontinentet ustabilt,
er spetakkel positivt.
La oss håpe det for din skyld.
Stol på meg, Deres Høyhet. Vi er sterke med eller uten alvespioner.
Og jeg har flere jern i ilden.
Jeg forstår at demonen vår vil spise Overraskelsesbarnet ditt,
og jeg vil gjerne redde henne, men du ville aldri ha dette barnet.
Og nå er det som om hun har snudd din verden opp ned.
Det jeg virkelig spør deg om er,
er det dette du vil?
Jeg trodde at alt ville bli bra om jeg latet som om Ciri ikke fantes.
Jeg tok feil.
Hva med Yennefer?
Hvis hun har skadet Ciri, må jeg kanskje drepe henne.
Åpenbart. Vi skal definitivt drepe henne.
Jeg har bare ikke funnet en god nok pinne.
Hva om hun også har forandret seg?
Folk gjør dumme ting når de tror de sitter fast.
Og de sier dumme ting.
Det er sånt venner gjør.
De kommer tilbake.
Dette er annerledes.
Og jeg er lei for det.
Du er alltid så emosjonell!
Du bare babler i vei.
"Å, Jaskier, jeg er så trist og komplisert!"
-Hold kjeft. -Hold kjeft selv.
Det er en perfekt etterligning.
Hvordan kan det se likt ut når alle jeg har kjent er borte?
Det var en monolitt der.
Svart stellacitt.
Hva skjedde med den?
Jeg.
Gjorde du det?
Ciri, lov meg noe om vi kommer fra hverandre.
Husk hva du har.
Magi.
Den sitter i deg. Som en pil.
Den sårer deg. Dypt.
Men det er en merkelig smerte.
Blandet med
glede.
Tro meg.
Den er alt du trenger.
Den er alt.
Jeg vil tro deg.
Men da du hadde magi,
kontrollerte du Kaos.
Men det kontrollerer meg.
Ingen har lært meg å bruke det.
Og jeg er redd, Yennefer.
Så nær…
Gjør det du må for å gripe din skjebne.
Ta meg med til den knuste svarte døra.
Skjebnen.
Skjebnen din.
Hvis du er redd, snu.
Den døra må ikke åpnes. Det vet du.
Det gjør jeg.
Men du tar meg med likevel.
Hvis du er redd, snu.
Det er ikke for sent å snu.
Og du?
For meg er det det.
Jeg hadde ikke noe valg.
Mitt Kaos. Jeg trodde jeg måtte…
Beklager, Ciri.
Ikke gå.
Jeg visste ikke hvem du var eller hva du betød for ham.
Jeg må finne ham.
Han er ikke her!
Det var han aldri.
-Magikeren hos Melitele kjente deg. -Nei.
-Du ledet ham til oss. -Nei.
Vi trengte hjelp, og du forrådte oss!
Jeg var dum og egoistisk!
Du må bli med meg. Nå!
Jeg stoler ikke på deg.
Slå alarm!
Til hestene.
Til hestene nå!
Ta jenta!
Du har visst mistet hesten din!
Kom hit!
Yennefer!
Vi har en fighter!
Møkkaunge!
Ta henne!
Kom igjen, skald!
Kom hit, din…
Sett deg!
Hei!
Hvordan kunne du gjøre dette?
Beklager.
Yarpen og mennene hans får deg vekk herfra.
Jaskier, ta henne med til Kaer Morhen.
Ciri kan veien.
Nei, jeg blir hos deg.
Det kan du ikke.
Hvorfor ikke? Hvor skal du?
Drepe et monster.
Jeg kommer snart tilbake.
Greit.
Overraskelsesbarnet, jeg har hørt så mye…
Som far, så datter.
Jenta. Din?
Min.
Min, Zigrin.
Si det.
Se skogenes mor,
Den udødelige moren som bor i drømmer.
Snu ryggen mot skogen, hytte, hytte.
Snu deg mot meg, hytte, hytte.
-Hun er borte. -Det har alltid fungert.
De første witcherne fanget henne i denne hytta.
Hun burde ikke klare å rømme.
Med mindre…
Hva?
Med mindre hun har fått nok av smerte og desperasjon.
-Det ville gitt henne nye krefter. -Til å gjøre hva?
Tekst: Trine Friis