СЕРІАЛ NETFLIX
Реданські крони.
Мелітеле,
я тебе підвела.
Пробач.
Вони прийшли по Цірі.
Моя зброя?
Я маю її знайти.
Ти маєш дозволити подбати про твої рани.
Як він зламався?
Вона таке вміє.
Якщо те, що ти говориш про її сили, правда,
ти їй не допоможеш.
Я сам знайду мечі.
Я маю на увазі,
що Цірі потрібно більше, ніж ти зараз можеш дати.
Я присягся її захищати!
Неннеке,
я не сидітиму й не чекатиму,
коли з нею станеться щось гірше за сутичку з магом.
Думаєш, Єннефер бажає їй зла?
Хотів би я, щоб Єннефер знала про баланс, про який ти говорила.
Я цього хочу більше, ніж ти думаєш.
Але я засвоїв урок про Єннефер і бажання.
Іноді ми припускаємо найгірше,
тому що боїмося надіятися.
Як я можу тобі допомогти?
Відкрий портал.
Зола.
Ти тут уже була?
Жінка, що тут жила, взяла мене до себе. Була доброю.
Той сон, коли я вперше почула твоє ім'я,
наснився в цьому домі. Того дня, коли мене знайшов Ґеральт.
Тому портал привів сюди. Відчув тут безпеку.
Відкрити ще? Назад до Ґеральта?
Ні. Це було вражаюче, але ні.
Не видаватимемо нашого місця.
-Де вони зараз? -Мабуть, пішли.
Битва під Содденом була близько. Можливо, утекли.
Можливо.
Вогневик.
Ходімо.
Ні.
Я пішла кілька місяців тому.
Ніхто не знав, де я. Ніхто.
Ніхто не знає, що я жива.
Хіба що…
Він працює на Нільфґард?
А раптом він узяв Ґеральта?
Ґеральт сильний.
Він упорається.
Звучить не дуже впевнено.
Якщо він у Нільфґарду, якщо…
вони триматимуть його живим, щоб вистежити тебе.
-Триматимуть його, щоб заманити тебе. -Куди?
У їхнє найближче поселення.
Цінтру.
Я уявляла, як повернуся.
Знайду Чорного Лицаря і просуватиму меч йому в горлянку,
доки його пір'я не насититься кров'ю.
Але Ґеральт цього не хотів би.
Він просив уникати небезпеки.
Ґеральт триматиметься скільки зможе.
Нам треба в Цінтру. Разом.
Єннефер, чекай!
Ти бачила, що стається з тими, хто мені допомагає. Я поїду сама.
Цірі, я тебе не кину.
Якщо я тебе не вбережу, Ґеральт мені не пробачить.
Треба поспішати.
Правильно.
Приведи її.
Хаос буде твоїм.
На тобі забагато одягу.
Повертайся в ліжко.
Що таке?
Нічого.
Ти моя партнерка.
Скажи, якщо щось не так.
Наша нова позиція при владі означає нову відповідальність.
Не хочу тебе обтяжувати.
Наша нова позиція не змінює того факту, що я тебе кохаю.
Твій біль - мій біль.
У нас неочікуваний гість.
Хто?
Дійкстра.
Схоже, Реданія щось планує.
Чому ти впевнений, що Реданія відправила шпигуна?
Я б зробив так само.
Спочатку були ельфи, потім напівкровки.
Тепер чоловіки, дружини, прибічники щодня заходять до нас без перевірки.
Ти надала їм таку можливість.
Нам треба відновити армію.
Так. Я згоден.
Але зробімо це розумно.
Якщо долучаємо чужих, забезпечмо їхню вірність.
Сьогодні половина ельфів пропустила тренування.
Вони допізна святкували народження дитини.
Чудово. Ми набираємо гостровухих, що п'ють і не виконують накази.
-Я з ними поговорю. -Їхній командир не ти.
Їй варто це пам'ятати.
Фрінґілло, він має рацію.
Генерали знають, що це все нестійке, завтра прибуде Емгир.
Він не мусить бачити хаос і непокору.
Я сказала,
я розберуся.
Стільки розмов про вірність. Чому я сумніваюся саме в генералах?
У тобі теж варто?
Я все роблю для Білого Полум'я.
Я що, по-твоєму, роблю я?
Фрінґілло!
Якби я був проти тебе, думаєш, розповідав би тобі це все?
І що б ти мені порадив?
Якщо ельфи не служать, дай мені з ними розібратися.
Генерали поважають сильну руку.
Як і Емгир.
Ти намагалася проникнути у ворота.
Я хотіла їжі.
Я не шпигунка.
-Сама стрибнеш чи допомогти? -Благаю!
Я просто хотіла їсти! Я не зробила нічого поганого.
Прошу вас, міледі.
Та бляха.
Змилуйтеся!
І ти звеш себе лідеркою?
Я довго блукав тропами
Які нікуди не ведуть
І всі наші надії
Лише гниють
Часом потрібна камера
І лицемірство зрадників
Щоб зрозуміти, що свобода -
Це все, що в тебе є
Закрий мене
Побий мене
І викинь всі ключі
Іди ти в дупу, покидьку
Бо вже насрати мені…
І всі разом!
Закрий мене, побий мене
І викинь всі ключі!
Іди ти в дупу, покидьку
Бо вже насрати мені!
Дякую…
Ще одне слово - і виріжу тобі язик!
Як грубо.
Хлопці, ви співали трохи незлагоджено.
Ґордоне, ти неймовірний.
Талант бачить талант. І ще раз. Три, чотири…
-Закрий мене, побий мене… -Усе, я срати.
І викинь всі ключі
Іди ти в дупу, покидьку
Бо вже насрати мені
Та щоб тобі! Чуєш? Ми тут репетируємо!
Панове, пробачте. Хвилинку.
Треба розібратися з невихованим охоронцем.
Добрий пане, ви б не впізнали талант, навіть якби вам його запхали… Ґеральте.
Та пішло воно.
Я теж скучив.
-Що ти тут робиш? -Немає часу. Ходімо.
-Ти впевнений? -Так.
Коли ми востаннє бачилися, ти мене практично послав.
Пам'ятаєш? І лишив мене на горі!
Ти бачив мої черевики?
Я буквально ковзав
тим схилом до самого Кайнґорна.
-Любистку… -Не любисткай мені тут.
Кажу тобі, це не так працює.
Потрібна твоя допомога.
Гаразд.
Але спершу…
Панове, мав честь.
Що?
Я завів нових друзів. Змирися.
Ревнивець.
На мертвому коні далеко не заїдеш.
Що довше їдемо, то більше я думаю, що з ним роблять.
А ви двоє, схоже, близькі.
Так, він буркотун, яких пошукати,
у нього манери, як у дикого кабана, але…
Він тебе захищає.
Він батько, якого я не мала.
Коли я з ним, не почуваюся самотньою.
Я тебе розумію.
А що…
Що було у вас із Ґеральтом?
Бажання,
розкаяння…
надія
і страх.
Начебто нічого не впустила.
Отже ти його теж любиш.
Уперед.
Мені завжди подобалося ім'я Кайнвен.
У жодному разі.
Мою кузину звали Кайнвен.
Вона їла власне волосся.
Це в нас Фіона.
Витончена.
Або Лісерна.
Сильна й хоробра.
-Підійди. -Дякую, Даро.
«Лісерна» красиво.
Схоже, із цією розрадою
ви не помітили, що ваші воїни сьогодні не прийшли.
-Я чув. -То вживи заходів.
Щоб це не повторилося.
Один раз - це похмілля,
два - заколот.
-Багато хто з наших передумав. -Хай передумають назад.
Я ніколи не збирався битися за Нільфґард.
Мене переконала Франческа, але тепер вона дала мені кращий привід
не битися.
Нам пора відновлюватися.
Ставати сильними.
Ви забули, хто дав цій дитині з'явитися?
-Хто зробив Цінтру безпечною для ельфів? -Ми вдячні.
Нам пора збільшувати наше число,
а не гинути в чужій війні.
Наша війна - це ваша війна.
Фрінґілло,
як подруга, я мушу спитати:
це твої слова чи Кагірові?
Франческо.
Угода, яку ми уклали в хижі…
працює.
У тебе є дитина.
А в мене - милість Емгира.
Усе це може так і лишатися,
якщо…
наш зв'язок буде міцним.
Як я сказала,
ми подруги.
Я ціную наш зв'язок.
Але родина,
кров -
це єдиний зв'язок, який не можна порушити, і який я маю захищати.
Я подумав, ви захочете почути новини.
Це ще гірше, ніж я побоювався.
Не просто ельфійське дитя, а народжене магічкою.
Лише ви бачите загрозу там, де всі інші бачать дитя.
Не в усіх є твоя слабкість до ельфів.
Вона член цієї ради. У неї немає слабких місць.
Так, тобі видніше.
І це не просто дитина. Це символ.
Маяк.
Не кажучи про потенційного ворога, який житиме століття…
І який зараз у союзі з іншим нашим ворогом.
Нас можуть знов утягнути у війну.
На відміну від тебе, Арторію,
ми більше не діємо на основі упереджень і пліток.
Тому мені важко віриться,
що ти прийшов просто поділитися плітками.
У моїй роботі сьогоднішні плітки - це завтрашні новини.
Наприклад, я чув, що повернулася твоя колишня учениця.
Магічка Фольтеста.
Трісс Меріґолд, так?
Трісс тут?
Вона в Темерії захворіла
і прибула сюди зцілитися.
Кажуть, цієї весни розгулялися шлункові захворювання.
Однак усі вони йдуть з гір.
Переказуй вітання.
Перекажу.
А ти перекажи королю Визимиіру наші
за його сумні новини про дитя.
Буде щось іще,
Дійкстро?
Щойно Цірілла зникла, я знав, що шансів більше немає, і втік.
Утік?
Звісно, мені допомогли.
Я не мав часу й сил самостійно відкрити портал.
Так.
Що ж,
його вже кілька днів немає.
-Він казав, повернеться. -Ти казала, я з ним зустрінуся.
Якщо приведеш дівчину. Це у твоїх інтересах.
Або у твоїх.
Можливо, ти на нього не впливаєш так, як думала.
Ні, це частина його задуму.
Вистави.
Відволікання.
Гаразд, ненормальна, бери.
Проводь свій клятий тест.
Якщо спрацює, твій хазяїн з'явиться миттєво, запевняю.
Ти думаєш?
Вистежувати по крові легко.
Маги практикують це століттями.
Хоча, визнаю,
мої піддослідні зазвичай…
Мертві.
Саме так.
Благословенний нектар.
Я вже якийсь час не мився
і почав тхнути, як нільфґардська мошонка.
Тож пробач і потримай.
Як я цього чекав!
Боже, холодно!
На мої соски зараз можна вішати портрети.
Ти фахівець. Як відіпрати кров?
Що Єннефер робила в Оксенфурті?
-Рятувала моє життя. -Що?
Так, я знаю. Я здивувався не менше за тебе,
коли побачив, що довіряю цій вправній крутійці,
але це правда. Вона заради мене ризикувала життям.
Я знав, що в неї до мене почуття
за всім цим гнівом і… волоссям. Скільки в неї волосся!
Як у неї справи?
Не дуже добре.
Вона втікачка. Утратила свою магію.
Її майже можна терпіти.
-Утратила магію? -Скажи?
Це було неймовірно.
Якщо вона не брехала.
Лише зараз зрозумів, що вона могла збрехати.
Бляха!
Любистку, ну ти й довбень!
Бо, якщо вона не брехала,
як вона магічним чином зникла, коли її затримали в борделі?
Розкажи про Оксенфурт детально.
Коли її схопила реданська охорона, вона щось бурмотіла про ліси,
матерів і хижі,
і тоді просто зникла, тож…
-«Повернися задом до лісу, хижо, хижо»? -«А передом до мене. Хижо. Хижо».
Вона зв'язалася з Безсмертною Матір'ю.
Звучало як якась маячня.
Ґеральте, хто ця Безсмертна Матір?
Волет Мейр.
Перших відьмаків найняли ув'язнити її.
Її поховали у власній хижі.
Але хтось відчинив їй двері.
І цей хтось…
-Вона б не стала. -Стала б.
Пожертвувати твоїм дитям, щоб повернути магію?
Можеш закластися на свій роздутий біцепс.
Волет Мейр - це демон, що живиться болем.
Нам треба в Цінтру.
Навіщо? Що в Цінтрі?
Комусь не сподобалася моя сорочка!
Ярпен Зіґрін.
Гівняна влучність.
А це довбаний Білий Вовк з його величезним ротом.
Опустіть зброю, кляті йолопи.
Це мій старий друг.
Друзі. У множині.
-Юліан Альфред Панкрац, віконт… -Так!
Я знаю.
Точно.
Що робиш на близькому сході сраного пустого місця, чаклуне?
Я б тебе спитав те саме.
Хіба ти не маєш бути лордом васальної держави в Кайнґорні?
Бути лордами - це для півнів і триндюків.
Ми тепер захищаємо конвої короля Генсельта.
Платить краще.
-Пам'ятаєш моїх людей? -Звісно. Радий бачити знов.
Я зовсім не пригадую жодного з них.
Йолоп.
Де Лукас Корто?
-Він мені винен грошей. -Гарна пам'ять.
Лукас Корто одружився, осів у Магакамі
й кинув компанію, дурень.
Не хочеш у команду?
Я б залюбки взяв тебе шостим, хоч від тебе і тхне лайном.
Зараз не можу, Ярпене.
Мені потрібен кінь. Я…
заплачу подвійну ціну, як будуть гроші.
Я б тобі сказав двічі просратися і здохнути,
але ми в дорозі. А в дорозі не відмовляють.
Цей кінь однаково нам завеликий.
-Що за завдання, якщо не заперечуєш? -Заперечую.
Який таємничий.
Обожнюю таких.
Ти не мій тип.
Але згодишся.
Збираймося, хлопці! Король не чекатиме.
На зустріч пригодам!
Міст упав.
Де ще можна перейти?
Туди їхати пів дня. Часу немає.
Доведеться кинути коней.
Але шлях є.
Урок номер два.
Випробуємо твій Хаос.
Ти або сильна і зможеш, або слабка й не спробуєш.
Цірі, ти зможеш.
Я в тебе вірю.
Повторюй за мною.
[Старша мова]
Так! Тепер усе повтори.
[Старша мова]
Не стримуйся. Дозволь своїй силі все зробити.
Досить.
Я зможу.
Знайдемо інший шлях.
Ти собі зашкодиш!
Цірі, досить!
Зупинися!
Бляха!
Що ж, так теж непогано.
Пробач. Я не знаю, що сталося.
Коли маєш такі сили,
ніколи не проси пробачення.
Ти їх чуєш?
Це дрозди, співають одне одному.
Коли я вперше вирушила до двору, сумувала за цим звуком.
Ти клала насіння на підвіконня.
Намагалася зловити й приручити. І якось вдалося.
Я не знала, кому ти скрутиш шию спершу: мені чи пташці.
Коли тебе раптово викликали, я не знала, куди саме.
До твого відома, я бачила Ціріллу з Цінтри під Содденом.
Що?
Вона там була з біловолосим відьмаком.
Я не знала, хто вона, але тепер усе склалося.
-Вони шукали… -Єннефер.
Так.
Думали, що вона мертва.
Те, що ти мені розповіла про Цірі,
що ти побачила під час Дол Дуржи -
хто ще знає?
Інші відьмаки й ти.
Я більше нікому не довіряю.
Трісс!
Ні, я сказала, що покличу, коли вона буде готова.
-Я маю знати про дівчину все. Зараз же. -Ти йому розповіла.
Ми не маємо права тримати ці знання при собі. На кону забагато.
Слухай, це важливо.
Трісс, ти маєш мені все розповісти.
Трісс.
Вона не була готова.
Тому я не хотіла тобі казати.
Тіссає, це не гра.
Якщо вона каже правду,
це дитя може покласти кінець усім війнам.
Назавжди.
Якщо не потрапить не в ті руки.
Бо якщо це станеться, наслідки будуть на нашій совісті.
Кляті наслідки.
Я дала Трісс обіцянку,
і більше не ризикуватиму моїми дівчатами без потреби.
Я б не просив, якби це не було необхідно!
Я завжди вважав тебе рівноправною партнеркою.
Найдовіренішою особою.
Якби я міг довести тобі,
що вартий того самого.
Маєш наглість явитися сюди?
Після брехні конклаву й нападу під Содденом?
Мій портал підняв тривогу.
-Часу обмаль. -То до справи.
Що тобі доручив Нільфґард цього разу?
Я тут не від них.
І не як магічка.
А як твоя небога.
Схоже, я покидаю Нільфґард.
Доволі скоро.
Що змінилося?
Завтра прибуває імператор з великими очікуваннями…
Я вмовила ельфів битися за нас, але вони роздумали.
То ельфійське дитя нам допомогло, а не занапастило.
Тіссая мала рацію.
-Мене не турбує політика Брат… -Мене турбує.
Трісс Меріґолд повернулася без пояснення.
-Ти про це щось знаєш? -Ні.
Дядьку…
ти моя кров.
І цей зв'язок міцніший за будь-які інші.
Будь ласка.
Допоможи мені.
Хоча б раз.
Я мав заступитися за тебе на тому балі в Аретузі.
Пробач.
Будьмо відверті.
Що б там не коїлося, Братству потрібне підкріплення.
Якщо ти повернешся,
муситимеш себе виправдати.
І попросити пробачення.
За союз з Нільфґардом?
Звісно.
За те, що повірила, наче ти на щось упливаєш, моя люба.
Є люди, одержимі пошуками сили.
І є ті, хто знає своє місце.
Дякувати богам, ти знаєш, до яких належиш.
Інакше б ти сюди не повернулася.
Звісно, я нервую.
У дитинстві я бачив, як цінтрійці убивали мій вид.
Тепер я бачу, як це робить Нільфґард.
Але тепер я співучасник.
Мене шукають.
Ельфи гинуть, бо я тут. Шпигую.
Але справа не лише в цьому.
Учора ввечері
я бачив, як мій народ співає і танцює,
як матір тримає на руках немовля…
Мене не турбує Реданія.
Або Цірілла із Цінтри.
Хай самі розбираються.
Тепер я хочу зосередитися на підтримці надії ельфів.
Скажи Дійкстрі, що я все.
Я весь час сумнівався у Фрінґіллі.
Емгир дасть магічці наказувати нам? Ні.
Біле Полум'я гляне на це лихо і змінить керівників.
Якщо до ранку її голова досі буде на плечах, я здивуюся.
Ви відсторонилися.
Що таке?
Ми маємо бути заодно.
Шукати принцесу Ціріллу.
Вона жива.
Я це знаю.
І ми її знайдемо.
Щойно позбудемося зайвого - Фрінґілли.
А якщо ні, наші голови будуть на пласі.
Я так ображалася на навчання в Аретузі,
що забула,
що були й гарні моменти.
Наприклад, ботаніка.
Де б іще я вивчила паралітичні властивості пасльону?
Чи як їх замаскувати в меду.
Та найцінніший урок я засвоїла у свій останній вечір там.
Коли Єннефер з Венґерберґа
украла моє місце в Едірні, на яке мене призначили.
І це мене навчило:
коли якийсь пішак хоче тебе обікрасти,
не варто сидіти й дозволяти це.
Твоя сила…
скористайся нею.
Треба робити…
усе,
необхідне…
Не будь м'якою підлабузницею.
…щоб захищати
те, що ти заслужив.
Кагіре, як ми до цього дійшли?
Можливо, я не дізнаюся, планував ти мене скинути чи ні.
Але одне я знаю напевно:
я не повернуся в те підземелля.
Я скоріше
устромлю цей ніж собі в око
й покінчу з усім.
Емгир має дізнатися про зраду, яку я викрила.
І треба, щоб його найвірніший генерал
виправдав мене.
Тож, коли він завтра прибуде…
розхвалюй.
Наш маленький шпигун Дара роздумав.
У нас достатньо інформації.
Дівчина дасть законне право на Цінтру.
Це зробить Реданію наймогутнішою на континенті.
Або Нільфґард, якщо вони нас випередять.
Що там Аретуза?
Ти туди їздив…
для чогось?
В Аретузі є невідомі змінні.
Тіссая знає про дівчинку. Я впевнений.
Але вона це тримає при собі.
Не каже навіть Вільґефорцу, якому надала владу і який їй небайдужий.
-Хто? -Новий лідер Братства.
Скільки він ним пробуде - невідомо.
Тіссая діє неупереджено,
але дозволяє стосункам упливати на свої рішення.
Стреґобор цим скористається. Якби я робив ставки…
Якби…
ти робив ставки, то ставив би мої гроші.
Я тобі плачу за вирішення проблем,
а не за забивання моєї голови поганими новинами.
Не поганими новинами, мілорде.
Бедламом.
І якщо наша ціль - дестабілізувати континент,
бедлам - це гарна новина.
-Сподіваймося, що так, Дійкстро. -Повірте, Ваша Величносте.
Зі шпигуном-ельфом чи без, у нас міцна позиція.
І я маю ще багато козирів.
Я так розумію,
якась там демониця хоче з'їсти твоє Дитя Несподіванку,
і я радо допоможу її врятувати,
але ти від самого початку її не хотів, а тепер…
тепер вона наче перевернула весь твій світ.
Мабуть,
я хочу спитати…
це те, що тобі потрібно?
Я думав, якщо ігноруватиму існування Цірі, так усім буде краще.
Я помилявся.
А Єннефер?
Якщо зашкодить Цірі, можливо, уб'ю її.
Ні, чекай. Звісно. Ми її однозначно вб'ємо.
Просто я ще не знайшов палиці, щоб її проштрикнути.
А що, як вона теж змінилася?
Люди роблять дурниці, коли думають, що їх загнали в кут.
І кажуть дурниці.
Але для того і є друзі.
Вони повертаються.
Тут інше.
І пробач, Любистку.
Ти завжди такий емоційний!
З тобою скільки не теревениш, ти:
«Любистку, я такий сумний і складний!»
-Замовкни, Любистку. -Сам замовкни.
До речі, я тебе точно описав.
Чому вона на вигляд така сама, коли всі, кого я знала, мертві?
Там був моноліт.
Чорний стеллацит.
Що з ним стало?
Я.
Це зробила ти?
Цірі,
якщо ми розлучимося, пообіцяй дещо.
Пам'ятай, що в тебе є.
Магія.
Вона закладена в тобі. Як стріла із шипами.
Вона тебе ранить. Глибоко.
Але це дивний біль.
Його супроводжує…
блаженство.
Повір мені.
Це все, що тобі потрібно.
Це все.
Я хочу тобі вірити.
Правда. Але…
коли ти мала магію,
ти контролювала Хаос.
Він контролює мене.
Ніхто не зміг мене навчити з ним працювати.
І…
я боюся, Єннефер.
Так близько…
Роби, що потрібно, аби підкорити свою долю.
Достав мене до розламаних чорних дверей.
Доля.
Твоя доля.
Якщо боїшся, іди назад.
Ці двері не можна відчиняти. Ти це знаєш.
Знаю.
Але все одно мене туди ведеш.
Якщо боїшся, іди назад.
Ще є час повернутися. Ще не пізно.
А ти?
Мені пізно.
Я не мала вибору.
Мій Хаос. Я думала, повинна…
Пробач, Цірі.
Не йди.
Я не знала, хто ти.
Не знала, хто ти для нього.
Мені треба до нього.
Він не там!
І ніколи не був там.
Той маг у Мелітеле…
Він тебе знав.
Ні.
Це ти його до нас привела.
Ні.
Нам була потрібна допомога, а ти нас зрадила!
Я була дурна!
І егоїстична!
Ти мусиш піти зі мною. Зараз же!
Я тобі не вірю.
Бийте тривогу!
До коней.
До коней, негайно!
Хапай дівку!
Схоже, ти втратила коня!
Іди сюди!
Єннефер!
У нас тут боєць!
Засранка!
Тримай її!
Давай, барде!
Іди сюди, ти…
Відваліть!
Гей!
Як ти могла?
Мені так шкода.
Ярпен і його люди заберуть тебе звідси.
Любистку, відвези її в Каер Моррен.
Цірі знає шлях.
Ні. Я лишуся з тобою.
-Не вийде. -Чому? Що ти плануєш?
Убити монстра.
Я скоро повернуся, обіцяю.
Гаразд.
Дитя Несподіванка, про яку я стільки чув…
Викапаний батько.
Ця дівчина.
Твоя?
Моя.
Моя, Зіґрін.
Кажи.
Явилася мати лісів…
Безсмертна Мати,
у снах спочиває.
Повернися задом до лісу, хижо, хижо.
А передом до мене.
Хижо. Хижо.
-Вона втекла. -Завжди спрацьовувало.
Перші відьмаки ув'язнили її в цій хижі навіки.
Вона не мала змоги втекти.
Хіба що…
Що?
Хіба що вона наситилася
болем і відчаєм.
Це б дало їй нове життя.
Для чого?
Переклад субтитрів: Ольга Галайда