Konečně sami.
To byla teda noc.
Do vína prý dali afrodiziakum.
To tě překvapuje?
Viděl jsi, co na sobě měla Sabrina?
- A to je starší. Asi o… - Yen.
Ještěže už je po všem.
Jsi si tím jistý?
A ty?
Nevím, jestli bych ze sebe raději strhl ten kostým,
nebo Stregobora proklál nejbližší ledovou sochou.
Hele, jak na něm visí.
Bílý vlk.
Děkuju, že jsi přišla.
- Zírají takhle na všechny? - Ne.
Jenom na nás.
Zvykej si. Celou noc z nás nespustí oči.
No skvěle…
Měl bys vědět, do čeho jdeš.
Tamhle máme Sabrinu Glevissig a Marti Sodergren.
Jsou pěkně… vášnivé.
U fontány stojí Margarita Laux-Antille,
současná ředitelka, a Keira Metz.
Je to celkem dračice.
Pak je tu Carduin, Bianca, Marquard, Detmold se svým bratrem Drithelmem
a Protiva Radcliffe.
To je Artaud Terranova. Velký mág, a ještě větší ochlasta.
Vilgefortz, který mi bohužel celkem přirůstá k srdci,
Tissaia de Vries, kterou už znáš,
a Gerhart z Aelle, nejstarší žijící čaroděj.
- Očekáváš, že si je všechny zapamatuju? - Copak jsi nestudoval na Oxenfurtu?
Ať tě to ani nenapadne.
Dal jsem ti slovo.
Ciri je do rána v bezpečí v Loxii.
Počkáme, až po plese začne opravdové konkláve,
a pak zakročíme.
Dneska se ale musíme odvázat
a družit se u toho s ostatními.
- Tak se chovej slušně. - To dělám vždycky.
Nezapomínáš na můj večírek v Rinde?
A to nezmiňuju začarované ježky a zákon překvapení.
- To bylo trochu složitější. - Zato tohle je snadné.
Ples musí proběhnout hladce,
tak se laskavě přestaň cpát jako vyhladovělý ghúl, drahý.
Pokud tě někdo osloví, okamžitě se mu věnuj.
A na nikoho nezírej, ať už má na sobě cokoliv.
Yennefer.
A její zaklínač.
Ještě jsem neměla to potěšení.
Tohle je Sabrina Glevissig z Ard Carraigh, moje spolužačka.
V Arethuse jsme už hostili různé špehy, zloděje i vrahy,
ale zaklínače ještě žádného.
Yen tě před námi skrývala až moc dlouho.
Vypadáš hladově.
Nedal by sis?
Co ty na to, zaklínači?
Yen to dneska obzvlášť sluší.
Nemyslíš?
A ještě k tomu ani nelže. Nuda.
Sabrino, takhle se k hostům nechová.
S telepatií nemá moc zkušeností.
Proč sis sem vodila mazlíčka, když nechceš, abychom si s ním…
hrály?
Nezašel bys nám pro pití, drahý?
To je výborný nápad.
Co si sakra myslíš, že děláš?
- Víš, co je lepší než sex, Yen? - Copak?
Rozhodit Spasitelku ze Soddenu.
Všechno není,
jak se zdá.
Ve dne panna krásná
se rty jako med,
jejíž slova hladí na duši.
V noci šelma dravá,
která zmizí hned.
S tesáky, co srdce rozbuší.
Nervózně ji políbím…
Philippo, to je překvapení.
Už jsi tu ulovila nějakou myš?
Vilgefortzi. Tissaio.
Tady jsi. Díky bohům.
- Tohle bych si nenechala ujít. - Vítej zpět.
A pamatuj, že se dnes večer musíš usmířit i s Artoriem,
nejen se Stregoborem.
Když už jsme u usmiřování, jak to jde vám?
Jako zbytek téhle přehlídky snobů…
Snad se bude chovat slušně. Vše musí jít jako na drátkách.
- Tissaio. - Co je?
Zkus jí trochu věřit.
Yen do pár hodin zvládne všechny vytočit sama.
Promiňte.
- Dijkstro. - Z cesty, mágu.
Určitě to má nějaký důvod.
Měl bych ti vyčinit, že si zaklínače takhle uzurpuješ pro sebe, Philippo.
Geralt z Rivie. Těší mě, že tu nejsem jediný, kdo neovládá magii
a je… no, řekněme taky neurozený.
Všechno není,
jak se zdá…
Philippo, musím si s ním promluvit o samotě.
Jako muž s mužem.
Jako muž s mužem?
Typický Dijkstra.
Ti dva nám zítřek pěkně zkomplikují.
No ovšem. Jen hlupák by věřil vrchnímu špionovi a jeho čarodějce.
- Jsou s nimi akorát problémy. - Určitě něco chystají.
Jak jinak. Ale čekala jsem, že se s námi za to pozvání podělí o pár drbů.
Rád sleduju, jak přemýšlíš.
Ještě jsem nedomluvila.
Dopovíš to za chvíli.
Všechno není,
jak se zdá.
…nejen na druhé straně Kontinentu, ale i tady.
Sice se sem sjeli mágové,
ale to neodvrátí nevyhnutelné.
Bylo by moudré zříct se neutrality a vybrat si stranu.
Bez pomoci Redanie Lvíče neochráníš.
Zjednoduš to, Dijkstro.
Nezapomeň, že mluvíš s neurozeným.
Dobře, řeknu to bez příkras. Dej nám tu holku, než bude pozdě.
Nedám. A teď mě omluv.
- Všechno není, jak se zdá. - Kretén jeden.
Všechno není,
jak se zdá.
Díky, že jsi dorazila.
Moc to pro nás znamená.
Bohové, já tě tak rád vidím.
Na slovíčko.
Tissaia říkala, že kdysi bývali spolu.
První láska.
Na tu nikdy nezapomeneš.
Jestli dovolíš…
Ale jistě.
Hodně štěstí zítra na konkláve, zaklínači.
- Kde jsi byl? - Co chtěl Istredd?
Na to nemáme čas.
Začíná melanž!
- Pojďte. - Je to tu!
- Artaude. - Keiro.
Yennefer.
Co je to „melanž“?
Tanec.
Je povinný.
Geralte.
Bavíte se?
To je dobře.
Zaklínači.
Celý večer si tě chci osahat.
Bývala jsem hadí žena, víš? Jsem dost ohebná.
Můžeme s tebou zítra počítat, Artorie?
Můžete. To, co jsi provedla, ti ale neodpustím ani já,
ani králové, kteří stále čekají na jistou princeznu.
To chápu. Teď mám ale jiné priority.
Chci jen pomoct.
Uvidíme. Snažit se předvídat, co udělá Yennefer z Vengerbergu,
je jako hledat černou kočku ve sklepě.
Znepokojují mě.
- Už jsi ochutnal víno? - Nemám žízeň.
Geralte.
Istredde.
Heleme se. Jestlipak to není náš vražedný dozor.
Já vím. Dlužím ti omluvu.
Nedáme si pak skleničku?
Já nemůžu.
Dnes večer hodlám otěhotnět.
Čeká nás úžasná noc, nemyslíš?
Rád tě vidím, Triss.
Já tebe taky.
Jak se má Ciri?
Je v bezpečí. Prozatím.
- Byli jste skvělí! - Děkujeme.
To bylo fantastické.
Geralte.
Výborně!
Artaude, už jsi ochutnal víno?
- Znáš mě až moc dobře. - Měl by sis dát ještě.
Snažíš se získat Yen zpátky. Nebo to hodláš popírat?
Proč bych to sakra popíral?
Ví, že jsem lepší partie!
Tak to dokaž.
To snad není pravda.
Zbabělče.
Vědmáci…
Slíbil jsem Yen, že dnešní večer nepokazím.
Nandej mu to!
Tak tě nechám být.
Příměří?
A sakra!
Kdo ho pustil k šampaňskému?
Artaud se zase zlil!
Rvačka byla celkem kreativní volba.
Jen přiznej, že se ti to líbilo.
Byl to jeden ze tří nejlepších soubojů na moji počest.
No, bylo mi ctí bojovat za rozmarné srdce Yennefer z Vengerbergu.
Ještě nás určitě čeká spousta roztržek, drahý.
Se mnou, nebo s někým jiným?
Záleží na náladě.
Nechci tě ztratit, Yen.
Neztratíš.
Dnešek nepotrvá věčně.
Nic netrvá věčně.
A na závěr tohoto úžasného večera
si připijeme!
Na mír mezi mágy ze Severu!
Na mír!
Zítra nás čeká spousta práce,
ale na základě dnešních událostí vidíme s Tissaiou
budoucnost Kontinentu optimisticky.
Na mír!
A za všechno vděčíme Yennefer z Vengerbergu.
Na nás.
A náš skoro dokonalý večer.
- Máme to v kapse. - Skvěle.
A co teď?
To teda byla noc.
Nemůžu uvěřit, že na to skočili.
Podle mě jsme byli přesvědčiví.
Ještěže tak. Philippa všechny sledovala jako ostříž.
Nemůže si pomoct.
Nebyli jsme jediní, kdo tam kul pikle.
Cítila jsem to od chvíle, co jsme tam vkročili.
Šeřík a angrešt.
Hned je to lepší.
Jsi si tím jistý?
A ty?
Skryjeme to kouzlo?
Ze slušnosti.
Výborně, tady je máme.
Nevím, jestli bych ze sebe raději strhl ten kostým,
nebo Stregobora proklál nejbližší ledovou sochou.
Já vím. Nenávidím toho hajzla stejně jako ty.
Ale musíme na to jinak.
Tak nejbližší servírovací vidličkou.
Nebo bychom prostě místo vraždy váženého člena Bratrstva
před očima celého Severu…
mohli počkat.
Dnes se snažíme najít důkaz.
Zítra ho pak konfrontujeme na konkláve.
Postavíme ho před soud.
Do té doby na to musíme po dobrém,
jestli tu má jisté děvče někdy studovat.
Vím, co těm holkám provedl.
Musím se ujistit, že bude v bezpečí.
Já tě chápu.
Ale Geralte,
zkus mi věřit.
Zírají takhle na všechny?
Ne. Jenom na nás.
Zvykej si. Celou noc z nás nespustí oči.
Skvěle.
Všechno není,
jak se zdá.
Ve dne krásná panna
se rty jako med,
jejíž slova hladí na duši.
V noci šelma dravá,
která zmizí hned.
S tesáky, co srdce rozbuší.
Nervózně ji políbím…
Philippo, to je překvapení.
Už jsi tu ulovila nějakou myš?
Víš dobře, že se živím lovem tajemství.
O tom mi Marigold říkal.
A mimochodem, pěkný pokus.
- Měla bys vědět, že mě jen tak neoklameš. - No jistě.
Marti Sodergren do toho vína mimochodem dala afrodiziakum.
Dáte si kaviár?
A ten kaviár na talíři je pouhá iluze.
Stejně jako zbytek téhle přehlídky snobů a lhářů.
Spíš doupěte nymfomanek.
Sabrina Glevissig mě vítala nadšeněji, než bylo třeba.
To byl jenom hloupoučký trik.
Pojď.
Dal by sis jeden orgasmus, nebo víc?
Všechno není,
jak se zdá.
Aha.
Sleduješ toho zaklínače?
Moc mě mrzelo, když jsem se dozvěděla,
že Codringher a Fenn zemřeli při požáru.
Ale?
Překvapuje mě, že o tom nevíš,
když toho mága tak neodbytně sleduješ.
Tím asi myslíš Rience.
Je tu podle tebe jeho pán?
Dobrý pokus, Geralte.
Ale já si pusu na špacír nepouštím.
A přesto jsi tady.
Určitě z nějakého důvodu.
To samé platí i pro tebe.
Měl bych ti vyčinit, že si zaklínače takhle uzurpuješ pro sebe, Philippo.
Geralt z Rivie. Těší mě, že tu nejsem jediný, kdo neovládá magii.
- Vše musí jít jako na drátkách. - Tissaio…
Zkus jí trochu věřit.
Yen do pár hodin zvládne všechny vytočit sama.
Nic neslibuju.
My o vlku…
…a vlk za humny.
Philippo.
Tissaio.
Vilgefortzi.
A Yennefer z Vengerbergu.
Ráda tě zase vidím.
Neprojdeme se? Jen my dvě.
Tohle konkláve možná mágy spojí,
ale nevyhnutelné neodvrátí.
Blíží se válka.
Nejen na druhé straně Kontinentu, ale i tady.
Jsou tu zrádci, kteří se brzo přidají k Nilfgaardu
a ne k Severu.
Bylo by moudré zříct se neutrality a vybrat si stranu.
Jinak přijdeš o všechno.
Bez pomoci Redanie Lvíče neochráníš.
Zjednoduš to, Dijkstro.
Nezapomeň, že mluvíš s neurozeným.
Dobře, řeknu to bez příkras. Dej nám tu holku, než bude pozdě.
Nedám. A teď mě omluv.
Kretén jeden.
Jsi číšnice a budeš se podle toho cho…
Řezníku.
Říkal jsem si, jestli tě ještě uvidím.
Já si zase říkal, kdy uvidím tvoji hlavu na kůlu.
To jsi mě ranil, Geralte.
Koneckonců jsem to nebyl já, kdo nebohou Renfri proklál dýkou.
Za to všechno zaplatíš.
Snažím se zachránit Kontinent.
Vymýtit smrtící příšery, které ohrožují nás všechny.
To máme společné.
My dva
nemáme společného nic.
Tak mi to dokaž, zaklínači.
Chci vidět, v čem přesně se lišíme.
Všechno není,
jak se zdá.
Díky, že jsi dorazila. Moc to pro nás znamená.
Bohové, já tě tak rád vidím. Na slovíčko.
Co se děje?
Jde o jeden artefakt.
Knihu monolitů, starověký elfský text.
Tu neznám.
Není divu. V Arethuse se o ní neučí.
Ta kniha ale umožňuje cestovat časem a prostorem.
- Jak je to možné? - To nevím. Nemělo by být.
S Triss jsme ji vystopovali sem. Má ji Stregobor.
Víme, kde ji schovává.
Řekla jsem mu o tom, jak tě napadla ta iluze.
Teď máme příležitost
ho po tom všem konečně vyřídit.
Někdo se mu musí vplížit do pracovny…
Jestli dovolíš…
…a vzít mu tu knihu, než ji použije.
Hodně štěstí zítra na konkláve.
- Kde jsi byl? - Co chtěl Istredd?
Na to nemáme čas.
Zapomeň na to, co jsem říkala. Stregobor ukradl nebezpečnou knihu
a něco s ní zamýšlí. Stejně jako s Ciri.
Začíná melanž!
Musíme se s ním nějak vypořádat už dneska.
Co je to „melanž“?
Tanec.
Je povinný.
I pro mě?
Pro tebe zvlášť.
Geralte.
- Jak se má Ciri? - Je v bezpečí. Prozatím.
Co kdyby zase mohla být obyčejná dívka?
Její moc je vrozená. To víš sama nejlíp.
Co kdyby mohla vést normální život?
Ani nevím, co Ciri považuje za normální.
Jenom chci, aby to celé přežila.
Stregobor se odsud nesmí ani hnout.
Způsobím pozdvižení, abys mohla zmizet.
Znamení bude „příměří“.
Vyřídím to Artaudovi.
To zvládneme.
Hodně štěstí.
Geralte, chci se ti omluvit.
- Musel jsem s Yen něco… - Improvizuj se mnou.
Snažíš se získat Yen zpátky. Nebo to hodláš popírat?
Proč bych to sakra popíral?
Ví, že jsem lepší partie!
Tak to dokaž.
To snad není pravda.
Bohové!
Teď mi jednu vraz.
Příměří?
A sakra!
ČLOVĚK PŮLELFKA
Artaud se zase zlil!
Tohle si vezmu, míšenko!
Tady nemáš co dělat!
Promiň, že vyrušuju.
Stregobore, ty hajzle.
Nikdy ti nešlo o jednotu, že ne?
Jenom jsi mlžila, abys utajila, proč ses vrátila doopravdy.
Srovnat Arethusu se zemí.
Tvůj druh se nikdy nezmění.
A naši neschopní vůdci by pořád jen odpouštěli.
No, já milosrdenství zrovna nemusím.
To já taky ne.
Pěkně ses činil, co?
Napadal jsi portály, unášel novicky…
A mučil dívky, aby ses dostal k Ciri.
Tohle se tě netýká, zaklínači.
A ten cintránský spratek je mi ukradený.
S trochou štěstí už leží někde ve škarpě.
Ten spratek má moc, o jaké se tobě nikdy ani nesnilo.
Tobě taky ne. Vůbec netušíš, s čím si tady zahráváš.
A ty nás ohrožuješ akorát svojí krví.
Jsi zrůda, která se brzo dočká zúčtování. Ale tu holku…
Tu s největší pravděpodobností
zabiješ vlastníma rukama, Řezníku.
- A tebe zabiju já. - Dost!
Přišli jsme hned, jak nám došlo, že jste oba pryč.
- Vysvětlete nám, o co tu jde. - Ano.
Jen do toho.
Stregobor si vede seznam studentek s elfskou krví.
Má tu i jejich věci.
Jsou na něm všechny, co tenhle měsíc zmizely. Nissa.
- Elisabet. - Teryn.
Provádí na nich experimenty.
Cvičí si ovládání mysli.
Cože? To je absurdní!
A mně narušil portál a snažil se mě zabít.
To jí vážně hodláte věřit?
Myslíme si, že má spadeno na Cirillu z Cintry.
Máte pro to důkaz?
Máme.
Co si myslíš, že tam najdeš?
Kniha monolitů.
Starověký elfský spis, který obsahuje vědění z doby před Konjunkcí.
Popisuje, jak se lidský svět srazil s tím elfím.
A hlavně to, jak by se lidé mohli elfů zbavit.
Ukradl jsi ho, že jo?
Chci naši školu zbavit tebe a tobě podobných? Ano.
- Ale takovéhle spekulace… - Mlč.
Tohle jsou závažná obvinění.
Než skončí konkláve, uvězníme ho. Pak můžeme uspořádat soud.
- Souhlasím. - Jak jinak.
Artorie?
V čase jednoty ses postavil proti nám, Stregobore.
Tentokrát ti nepomůžu.
Pracky pryč!
Vy jste se zbláznili.
Všichni do jednoho!
Snůška lží!
Knihu si vezmu do úschovy.
Aby zase nepadla do špatných rukou.
Za tohle ti patří náš dík.
A tobě taky.
A teď se pojďme bavit.
Tohle by jí chybělo.
Potřebuju skleničku.
Nebo tak dvanáct.
Připijeme si!
Na mír mezi mágy ze Severu!
- Na mír! - Na mír!
Zítra nás čeká spousta práce,
ale na základě dnešních událostí vidíme s Tissaiou
budoucnost Kontinentu optimisticky.
Na mír!
A za všechno vděčíme Yennefer z Vengerbergu.
Na Yen!
Na nás.
A náš skoro dokonalý večer.
Miluju tě.
To jsi mi ještě nikdy neřekl.
To není možné.
Dřív sis to jen myslel.
Dneska jsi to řekl nahlas.
Teď mě můžeš políbit.
Přede všemi.
Jsme spolu poprvé mezi lidmi
a já myslím jenom na to, až zase budeme sami.
Takhle je to hnedka lepší.
Nekoupal ses, ani nepamatuju.
Vážně jsme to dokázali?
Těžko říct.
- Pořád musím myslet na Philippu. - Proč?
V Redanii mi řekla, že patřím k Bratrstvu.
Ale dneska mě chtěla přetáhnout na svoji stranu.
A to znamená co?
To už neřekla.
Vezmi to od začátku.
Neprojdeme se? Jen my dvě.
- Tissaio. - Margarito.
Těmhle večírkům se nic nevyrovná, že ne?
Pokud ti jde o Ciri, nech si zajít chuť.
Nepředbíhej, Yen.
Kvůli tomu jsem s tebou mluvit nechtěla.
Chuděra.
Lydie van Bredevoort?
Údajně je nešťastně zamilovaná.
Za svým milencem by prý šla až na kraj světa, i do náručí smrti.
Uvažovala jsem, jestli znáš pravdu.
O tom, proč už se nebavím s Tissaiou.
Prý jste si přestaly rozumět. Víc mi neřekla.
Aha.
Její náklonnost se těžko získává.
I těžko ztrácí.
Postupem let jsme si byly bližší a bližší.
Pak ale vypukla první severní válka.
Sodden?
Snažila jsem se ji přesvědčit, aby tam nechodila.
A aby se nespojovala s Vilgefortzem.
Říkala jsem, ať si Kontinent bojuje bez ní, ale ona mě odmítla.
- A my pak vyhráli. - Ale za jakou cenu?
Než jsi použila ohnivou magii, drželi se jen taktak.
Do té doby umřela spousta mágů.
A i ty jsi za to zaplatila.
Tissaia tam nešla, protože jí to řekl Vilgefortz.
Bojovala za Bratrstvo.
Za celý Sever. Stejně jako teď.
To je předem prohraný boj.
Pro Bratrstvo už na Kontinentu není místo.
Tissaia to myslí dobře,
ale oddanost tomuhle rádoby domovu se jí stane osudnou.
A mně taky.
Když si jsi zkázou Arethusy tak jistá, proč jsi sem dneska přišla?
My dvě nejsme jako Tissaia.
Porušujeme pravidla. Nebojíme se moci.
Ty máš ještě naději.
Zrádci už pracují pro Nilfgaard.
- Jako vždycky. - Vidíš jenom to, co chceš vidět.
Pokud se ale s Tissaiou budete držet svého plánu,
dopadnete jako chuděra Lydie.
Posedlé jedem, který vás nakonec zničí.
Poslyš, já tě chápu.
Vážně.
Já i Tissaia jsme si s Bratrstvem zažily svoje.
Zítra ale zvítězíme. Stejně jako v Soddenu.
A i když si přeju, abys tehdy stanula po našem boku,
budeme zase bojovat bez tebe.
Až zítřejší schůze sjednotí Sever,
snad ti dojde, že některé věci stojí za to ochraňovat.
Díky, že jsi dorazila.
Moc to pro nás znamená.
To pro nás právě taky.
Možná jenom chtěla vyvolat hádku.
Nebylo by to poprvé.
Vysvětlovalo by to Dijkstrovo varování.
Očividně vědí něco, co my ne.
Tak proč nic neřekla?
Stregobor nemá s Nilfgaardem nic společného.
A proč ji tak zajímá němá čarodějka?
To nevím.
Proč Lydie nemluví?
Nemá dolní čelist. Je to jenom dokonalá iluze.
Utrpěla hrozné zranění, a proto už nedokáže mluvit nahlas.
- Komunikuje telepaticky. - „Paní se zvláštním hlasem."
To zmínila Teryn.
- Máš pořád ten Tissaiin náramek? - Někde tu je.
Cestou do Síně slávy jsem prošel kolem Lydie.
Měla náušnice ze stejných kamenů.
Kdy jsi tam byl?
Potom, co jsem málem zabil Stregobora.
- Co že to? - Říkám málem.
Potřeboval jsem chvilku klidu.
Všechno není,
jak se zdá.
Všechno není,
jak se zdá.
První vylodění.
Když Jan Bekker poručil chaosu.
Utišil vlny a dokázal tak, že magie nemusí být zlá ani ničivá.
Tehdy založil organizaci, kterou dnes známe jako „Bratrstvo“.
Je to můj oblíbený obraz.
Zobrazuje vyděděnce sjednocené pod stejnou vlajkou.
Výstižný příběh.
Dnešní události mi přijdou daleko výstižnější.
To by měl někdo namalovat.
Jmenovalo by se to
„Za břicho se popadající Geralt opouští Thanedd“.
Ať už si myslíš cokoliv,
doufal jsem, že si dnes večer promluvíme.
Máme toho společného víc, než si myslíš.
I kdybychom měli, vážně pochybuju o tom, že se shodneme.
Oba jsme vyděděnci.
Stejně jako ty nemůžu říct, že bych byl pouhý muž, mág nebo druid.
Jsem především sirotek.
Pohodili mě u cesty v Lan Exeteru.
V životě si se mnou pohrávala nejrůznější odporná stvoření.
Hlavně lidé.
Pak jsem se zatvrdil.
A než abych zůstal nechtěným mutantem,
rozhodl jsem se stát čarodějem.
Z trucu.
Opatrně, Vilgefortzi.
Abys to s těmi paralelami, které tak zoufale hledáš, nepřehnal.
Neboj se, zaklínači.
Zbývá už jen jedna.
Když jsem se zamiloval do Tissaiy, přestal jsem být tak zatvrzelý.
Díky našemu poutu mám pocit, že jsem pookřál.
Vím, že ty to máš s Yennefer z Vengerbergu stejně.
Víš toho nějak hodně.
Pokud nemám pravdu, zastav mě.
Čím déle zůstane Yennefer v Arethuse, tím silnější Bratrstvo bude.
A tím spíš pak zastavíme zlo, které ohrožuje Kontinent.
Lákalo tě někdy umění magie, Geralte?
Co kdyby ses k nám přidal?
Jestli chceš chránit, co je ti drahé,
přidej se v nadcházející válce na naši stranu.
Ta dívka nebude v bezpečí nadlouho
a nečinností ji neochráníš.
Je neskutečné, jak moc moje neutralita všechny popuzuje.
Každý mi tu nabízí pakty a dohody
a poučuje mě o tom, jak se musím přidat na správnou stranu.
Nehodlám hrát stejnou hru. Budu pokračovat po vlastní cestě.
Se vším se vypořádám, až to přijde. Změnám se postupně přizpůsobím.
Rozumím, zaklínači. Přizpůsobení ale nemusí stačit.
O Yennefer nepřijdeš jen jediným způsobem.
A když se k vám nepřidám?
Ať už půjdeš kamkoliv a uděláš cokoliv,
všude na tebe budou čekat nepřátelé.
Tissaia říkala, že kdysi bývali spolu.
První láska.
Na tu nikdy nezapomeneš.
Jestli dovolíš…
Ale jistě.
Hodně štěstí zítra na konkláve, zaklínači.
„V nadcházející válce“?
Vilgefortz chce na konkláve vyjednat mír.
Třeba nevěří, že je to možné.
Šarlatový amonit.
Prý dokáže ochraňovat blízké.
Nebo cenný majetek.
Ten se nachází jedině v dolech v západní Redanii.
Tam stojí hrad, kde jsem našel ty dívky.
Geralte, ten obraz. První vylodění.
To tam mě poslal ten poškozený portál.
Stála tam černá hora u moře.
Vilgefortzův oblíbený obraz.
To on dal Tissaie ten náramek. Lydie má ty šperky určitě od něj.
Je do něj zamilovaná.
„Jed, který nás nakonec zničí.“
- Nestojí za tím Stregobor. - Ale Vilgefortz.
[starší mluva]
- Co to děláš? - Snažím se najít Tissaiu.
- Chci vědět, jestli není v nebezpečí. - Nemáme čas.
Já ji neopustím! Ujisti se, že nás nikdo neuvidí.
[starší mluva]
Měl sis vybrat, ke komu se přidáš.
Překlad titulků: Eliška K. Vítová