Äntligen ensamma.
Vilken kväll.
Jag hörde att det var afrodisiaka i vinet.
Förvånar det dig?
Såg du förresten hur Sabrina var klädd?
-Hon är äldre än jag, ungefär… -Yen.
Skönt att det är över.
Är du säker på det här?
Är du?
Jag vet inte vad jag vill mest, slita av mig de här kläderna
eller spetsa Stregobor med närmaste isskulptur.
Se hur hon hänger på honom.
Vita vargen.
Tack för att du kom.
-Stirras det alltid lika mycket? -Nej.
Det är bara för vår skull.
Vänj dig. De kommer att iaktta oss hela kvällen.
Så bra.
Du borde känna till territoriet innan vi träder in.
Där har vi Sabrina Glevissig och Marti Sodergren.
De är passionerade.
Vid fontänen har vi Margarita Laux-Antille,
nuvarande rektor, och Keira Metz.
En riktig hetsporre.
Vi har Carduin, Bianca, Marquard, Detmold och hans bror Drithelm,
Radcliffe den outhärdlige,
Artaud Terranova, bra magiker, ännu bättre på att dricka.
Vilgefortz, som stiger i min aktning fast jag kämpar emot.
Tissaia de Vries, som du känner,
och Gerhart av Aelle, den äldsta levande trollkarlen.
Förväntas jag minnas alla namn?
Gick inte du på Oxenfurt?
Tänk inte ens tanken.
Jag lovade dig.
Hon är säker i Loxia till gryningen.
När balen är över och den verkliga konklaven börjar,
gör vi vårt drag.
I kväll handlar allt om att få alla slappna av.
Och att inspirera till gemytlighet under en perfekt kväll.
-Så uppför dig. -Jag uppför mig alltid.
Har du glömt min fest i Rinde?
Och förtrollade igelkottar och Överraskningens lag?
-Det var komplicerat. -Och det här är enkelt.
Balen måste avlöpa utan problem,
så var snäll, min käre, och sluta ät som en svältfödd gast.
Om nån ber att få tala med dig, måste du tacka ja, och det fort.
Och hur fånigt nån än är klädd, så får du inte stirra.
Yennefer.
Och hennes häxkarl.
Vi har inte haft nöjet än.
Det här är Sabrina Glevissig av Ard Carraigh, en skolkamrat.
Vi har välkomnat spioner, tjuvar och mördare till Aretuza,
men aldrig förr en häxkarl.
Yen har hållit dig undangömd alldeles för länge.
Du ser hungrig ut.
Vill du smaka?
Vad säger du, häxkarl?
Jag säger att Yen är osedvanligt ljuvlig denna afton. Inte sant?
Han ljuger inte ens. Så tråkigt.
Behandla inte vår gäst så. Han har så lite erfarenhet av telepati.
Varför tog du med ditt husdjur, om inte vi skulle få…
…leka med honom?
-Hämtar du nåt att dricka, min käre? -Utmärkt idé.
Vad i hela fridens namn håller du på med?
-Vet du vad som är bättre än sex? -Vadå?
Förarga frälsaren av Sodden.
Allt är ej
Som det tycks
Skön mö var dag
Med mun så kysk
Med röst som ljuvlig drill
En best var natt
Min kära tar sats
Redo att hugga till
Kysser min kära och…
Philippa, vilken överraskning.
Fångat några möss ikväll?
Vilgefortz. Tissaia.
Där är du ju. Tack och lov.
-Det här missar jag inte. -Välkommen tillbaka.
Kom ihåg att du måste bygga broar med Artorius också.
Inte bara Stregobor.
När vi är igång med liknelser, har du lagat några sprickor?
Som alla andra sprättar och…
Hoppas att du fått henne att sköta sig. Inget får gå fel i kväll.
-Tissaia… -Vadå?
Lita på dina ögon.
Ge Yen minst ett par timmar innan hon förargar alla.
Ursäkta.
-Dijkstra. -Ur vägen, magiker.
Det måste ha nån orsak.
Vet du, Philippa, jag borde banna dig för att du lägger beslag på häxkarlen.
Geralt från Rivia, så fint att ha en icke-magisk broder här,
och en… En ofrälse, om du tillåter.
Allt är ej
Som det tycks…
Philippa, jag behöver prata med häxkarlen ensam.
Män emellan.
Typiskt Dijkstra.
Du inser att de där två blir trubbel imorgon.
Givetvis. Endast en dåre litar på en spionmäster och hans magiker.
-De kostar mer än de smakar. -De har nåt i görningen.
Som väntat, men man kan hoppas
att de bjuder på skvaller som rättfärdigar inbjudan.
Jag älskar att se dig tänka.
Men jag hade mycket mer att säga.
Vi återkommer snart till det.
Allt är ej
Som det tycks
…inte bara på Kontinenten, här på Aretuza också.
Konklaven samlar måhända magikerna,
men den ändrar inte det oundvikliga.
Det vore klokt att överge neutraliteten och välja sida.
Redania är ditt enda hopp om lejonungen ska förbli säker.
Tala klarspråk, Dijkstra.
Glöm inte att jag är ofrälse.
Kort sagt, ge oss flickan innan det är för sent.
Nej. Ursäkta mig.
-Allt är ej som det tycks… -Jävla arsle.
Allt är ej
Som det tycks…
Tack för att du kom. Det betyder mycket.
Gudar, vad glad jag är att se dig. Vi måste prata.
Tissaia sa att de var ett par som unga magiker.
Första kärleken.
Den dör aldrig, eller hur?
Om det inte gör nåt…
Nej då, inte alls…
Lycka till på konklaven imorgon, häxkarl.
-Var var du? -Vad sa Istredd?
Inte nu.
Och nu blir det melange!
-Kom! -Nu händer det!
-Artaud. -Keira.
Yennefer.
-Vad är en melange? -En dans.
Inte frivillig.
Geralt.
Är kvällen till belåtenhet?
Bra.
Åh, häxkarl!
Jag har velat lägga tassarna på dig hela kvällen.
Jag är utbildad ormkvinna. Jag är ganska vig.
Jag räknar med ditt stöd imorgon, Artorius.
Kanske det. Men jag har inte glömt din historia.
Det har inte kungarna heller som väntar på en viss prinsessa.
Förstås, men jag tänker annorlunda nu. Jag är här för att hjälpa.
Vi får se. Att förutse Yennefer av Vengerbergs handlingar
är som att hitta en svart katt i en kolkällare.
De oroar mig.
-Har du smakat på vinet? -Jag är inte törstig.
Äsch.
Geralt.
Istredd.
Ser man på. Är det inte det halsknäckande förklädet?
Jag vet. Jag är skyldig dig en ursäkt.
-Kanske nåt att dricka senare? -Jag kan inte.
Jag avser att bli gravid i natt.
Spännande tider väntar, eller hur?
Det känns fint att se dig, Triss.
Detsamma.
Hur mår Ciri?
Hon är i säkerhet. För stunden.
-Du satte den. -Tack.
Det var förtjusande.
Geralt.
Underbart!
Artaud, har du smakat på vinet ikväll?
-Du känner mig för väl. -Du är nog redo för mer.
Du har försökt ta tillbaka Yen hela kvällen. Nekar du?
Vad fan skulle jag neka för? Hon vet att jag är den bättre mannen.
Bevisa det då.
Otroligt.
Ynkrygg.
Häxkarlar!
Jag lovade Yen att inte sabotera kvällen.
Sabotera honom!
Så jag låter bli.
Vapenvila?
Åh, jäklar!
Vem gav honom champagne?
Artaud är stupfull igen.
Ett slagsmål var ett kreativt val.
Erkänn att du älskade det.
Det hamnar i topp tre när det gäller dueller för min ära.
Det var en ära att slåss för Yennefer av Vengerbergs nyckfulla hjärta.
Jag hoppas att jag får utkämpa många fler strider med dig.
Med mig eller mot mig?
Det får kvällen avgöra.
Jag skulle inte vilja förlora dig.
Men du har mig.
Natten har ett slut.
Allt har ett slut.
Och nu, för att avsluta den här fantastiska kvällen, en skål!
För fred mellan Nordens magiker!
För fred!
Mycket arbete väntar imorgon.
Men Tissaia och jag hyser hopp vad gäller Kontinentens framtid
utifrån det vi sett här ikväll.
För fred!
Och Yennefer av Vengerberg är att tacka.
För oss.
Och en nästan perfekt kväll.
-Vi vann. -Det gick bra.
Så, vad nu?
Ja, vilken kväll.
Tänk att de föll för det.
-Jag tyckte vårt uppträde var övertygande. -Tur det.
Philippa bevakade balsalen som en hök.
Hon är en naturbegåvning.
Vi var inte de enda som smidde planer. Jag märkte det direkt när vi steg in.
Syren och krusbär.
Det kan jag stå ut med.
Är du säker på det här?
Är du?
-Döljer vi besvärjelsen? -Av ren artighet.
Åh ja, nu kommer de.
Jag vet inte vad jag vill mest, slita av mig de här kläderna
eller spetsa Stregobor med närmaste isskulptur.
Jag vet, och jag hatar fanskapet lika mycket som du.
Här måste vi agera annorlunda.
Närmaste serveringsgaffel, då.
Eller, hellre än att mörda en aktad medlem av Brödraskapet
inför hela Norden,
så väntar vi.
Vi samlar bevis under kvällen.
Vi avslöjar Stregobor på konklaven imorgon.
Han ställs inför rätta.
Till dess måste vi leka snällt,
om du-vet-vem ska ha någon framtid alls här.
Jag såg vad han gjorde med flickorna. Jag stannar tills hon är säker här.
Jag hör vad du säger, men Geralt,
lita på mig.
Stirras det alltid lika mycket?
Nej, det är bara för vår skull.
Vänj dig. De kommer att iaktta oss hela kvällen.
Så bra.
Allt är ej
Som det tycks
Skön mö var dag
Med mun så kysk
Med röst som ljuvlig drill
En best var natt
Min kära tar sats
Redo att hugga till
Kysser min kära och…
Philippa, vilken överraskning.
Fångat några möss ikväll?
Du vet mycket väl att jag dödar genom att fånga hemligheter.
Riddarsporre sa det.
Fint försök, förresten.
-Du borde veta att jag inte är lättlurad. -Naturligtvis.
Förresten, Marti Sodergren har lagt afrodisiaka i vinet.
Kaviar?
Och kaviaren på tallriken är en illusion.
Precis som resten av sprättarna och lögnarna här.
Snarare nymfomaner.
Jag fick utstå Sabrina Glevissigs välkomnande innan i kväll.
Det Sabrina visade var barnlek.
Kom.
Vill du uppleva en orgasm eller flera?
Allt är ej
-Som det tycks -Åh.
Du håller ett öga på häxkarlen.
Det smärtade mig
att höra om Codringhers och Fenns död bland lågorna.
Jaså.
Det förvånar mig att du inte visste det,
eftersom du har spårat magikern så flitigt.
Du menar Rience.
Tror du hans herre är här?
Bra försök, Geralt.
Men jag är inte lika lösmynt som vissa.
Och ändå är du här.
Det måste finnas ett skäl.
Detsamma torde gälla dig.
Vet du, Philippa, jag borde banna dig för att du lägger beslag på häxkarlen.
Geralt från Rivia, det känns bra att ha en icke-magisk broder här,
-Inget får gå fel i kväll. -Tissaia…
Lita på dina ögon.
Ge Yen minst ett par timmar innan hon förargar alla.
Jag lovar inget.
När man talar om trollen.
Så visar hon sig.
Philippa.
Tissaia.
Vilgefortz.
Och Yennefer av Vengerberg.
Vilket nöje att mötas igen.
Vad sägs om en promenad? Ensamma.
Konklaven samlar måhända magikerna, men den ändrar inte det oundvikliga.
Kriget nalkas. Inte bara på Kontinenten, här på Aretuza också.
Det finns förrädare som snart ger Nilfgaard sin lojalitet,
inte Norden.
Det vore vist att överge neutraliteten och välja sida,
eller riskera att förlora allt.
Redania är ditt enda hopp om lejonungen ska förbli säker.
Tala klarspråk, Dijkstra. Glöm inte att jag är ofrälse.
Kort sagt, ge oss flickan innan det är för sent.
Nej. Ursäkta mig.
Jävla arsle.
Dina underlydande och du själv ska uppföra er enligt…
Slaktaren.
Jag undrade om jag skulle få se dig igen.
Jag undrade om jag skulle få se ditt huvud på en pik.
Du sårar mig.
Det var ju inte jag som körde min dolk i stackars Renfri.
Du ska få betala för allt du gjort.
Jag räddar Kontinenten.
Jag utrotar dödliga varelser som hotar oss alla, ungefär som du.
Jag är inte på något vis som du.
Visa mig då det, häxkarl.
Jag vill se hur olika vi är.
Allt är ej
Som det tycks
Tack för att du kom. Det betyder mycket.
Gudar, vad glad jag är att se dig. Vi måste prata.
-Vad står på? -Det finns ett föremål.
Boken om monoliter, en gammal alvskrift.
-Helt obekant. -Förståeligt. Aretuza lärde inte ut den.
Men innehavaren får förmågan att resa i tid och rum.
-Hur då? -Vet inte. Det borde vara omöjligt.
Men Triss och jag spårade den hit, och Stregobor har den.
Vi vet var han gömmer den.
Jag berättade om överfallet på dig i illusionen.
Det här är vår chans. Vi kan sätta dit honom för allt.
Nån måste smyga in i hans arbetsrum…
Om du ursäktar.
…och ta boken innan han använder den.
Lycka till på konklaven imorgon.
-Var var du? -Vad sa Istredd?
Inte nu.
Glöm vad jag sa. Stregobor har stulit en mycket farlig bok.
Han har planer för den. Och för Ciri.
Nu blir det melange!
Vi tänker ut nåt och sätter dit honom ikväll.
-Vad är en melange? -En dans.
Den är inte frivillig.
Inte ens för mig?
Minst av allt.
Geralt.
-Hur mår Ciri? -Hon är i säkerhet. För stunden.
Tänk om nån kunde ta bort det som gör henne unik.
Förmågorna är medfödda. Det vet du bättre än de flesta.
Tänk om hon kunde få ett normalt liv?
Jag vet inte vad Ciri skulle anse normalt.
Hon måste bara överleva det här.
Stregobor får inte gå härifrån.
Jag ordnar en distraktion så du kan smita iväg.
Signalen är "vapenvila".
Jag meddelar Artaud.
Vi klarar det här.
Lycka till.
Jag vill be om ursäkt.
-Yen och jag hade viktiga saker… -Spela med.
Du har försökt ta tillbaka Yen hela kvällen. Nekar du?
Vad fan skulle jag neka för?
-Hon vet att jag är den bättre mannen. -Bevisa det.
Otroligt.
Gudar!
-Slå mig nu. -För…
Vapenvila?
Jäklar!
HALVBLOD NISSA - TERYN - ELIZABET
MÄNNISKA HALVALV
Artaud är stupfull igen!
Det där tar jag, halvblod!
Du hör inte hemma här!
Jag vill inte avbryta.
Stregobor, din skithög.
Du brydde dig aldrig om nån enighet.
Allt är bara dimridåer för att dölja vad du återvänt för.
Jämna Aretuza med marken.
Din sort förändras aldrig.
Och vår veka ledare bara förlåter och förlåter.
Men nåd är inte min stil.
Eller min.
Du har varit flitig.
Kapat portaler, fört bort noviser.
Torterat dem för att hitta Ciri.
Det här rör inte dig, häxkarl.
Och jag ger inte ett vitten för Cintras snorunge.
Med lite tur ligger hon död i ett dike nu.
Snorungen har större krafter än du kan drömma om.
Eller du kan drömma om. Du anar inte vad du står emot här.
Det enda hot du utgör är ditt smutsiga blod.
Du är ett monster som snart möter ditt öde. Men flickan…
Flickan lämnar troligen den här världen
för dina mutanthänder, Slaktaren.
-Jag dödar dig själv. -Sluta!
Vi kom så fort vi insåg att ni båda saknades.
-Det vore lägligt att förklara sig. -Ja.
Snälla, gör så.
Stregobor har en förteckning över alvstudenter och deras ägodelar.
De som har försvunnit den här månaden. Nissa.
-Elizabet. -Teryn.
Han har utfört experiment. Utövat tankekontroll.
Va? Det är ju absurt!
Han försökte döda mig med en defekt portal.
Tror ni på ett ord hon säger?
Vi tror att hans slutgiltiga mål är Cirilla av Cintra.
Har du bevis?
Ja.
Vad väntar du dig att hitta?
Boken om monoliter. En gammal alvbok
som sägs innehålla kunskap från före Föreningen.
Den visar hur människosfären krockade med alverna.
Och ännu viktigare, hur människor åter kan utrota alverna.
Och du stal den. Inte sant?
Vill jag rensa de här korridorerna på dig och din sort? Ja.
-Men att spekulera i att jag… -Men inget.
Det här är allvarliga anklagelser.
Stregobor hålls i förvar till efter konklaven
när vi kan hålla rättegång.
-Jag håller med. -Ja, naturligtvis gör du det.
Artorius?
Du har vänt dig mot våra egna i en tid av samling.
Jag stöttar dig inte.
Rör mig inte! Ni är galna!
Allihop.
Lögner alltihop!
Jag gömmer den på en säker plats.
Den får inte hamna i fel händer igen.
Du räddade kvällen.
Du också.
Nu njuter vi av vår fest.
Det här lär hon sakna.
Jag behöver nåt att dricka.
Eller 12.
En skål!
För fred mellan Nordens magiker!
-För fred! -För fred!
Mycket arbete väntar imorgon.
Men Tissaia och jag hyser hopp vad gäller Kontinentens framtid
utifrån det vi sett här ikväll.
För fred!
Och Yennefer av Vengerberg är att tacka.
För Yen!
För oss.
Och en nästan perfekt kväll.
Jag älskar dig.
Det är första gången du säger så.
Det är inte möjligt.
Du brukade tänka det.
Ikväll sa du det högt.
Du kan kyssa mig nu.
Inför alla.
Det är första kvällen vi går ut ihop.
Och jag tänker bara på att vara ensam med dig.
Det här står jag också ut med.
Det tog allt för lång tid att få dig i ett badkar igen.
Lyckades vi faktiskt?
Det är svårt att säga.
-Jag får inte Philippa ur tankarna. -Hur menar du?
När jag besökte henne i Redania sa hon att jag var en av dem.
Men ikväll tycktes hon vilja ha mig på sin sida.
-Hennes sida rörande vad? -Det sa hon inte.
Berätta allt.
Vad sägs om en promenad? Ensamma.
-Tissaia. -Margarita.
Jag lever för såna här kvällar, gör inte du det?
Rör det Ciri, så får ni henne inte.
Allt har sin tid.
Men det var inte därför jag gick iväg med dig.
Stackare.
Lydia van Bredevoort?
Hjärtbesvär, hörde jag nyligen.
Hon skulle följa sin älskare överallt. In i döden, om han begärde det.
Jag undrade om du visste sanningen.
Om Tissaia och mig.
Tissaia sa att er vänskap dog ut. Hon avslöjade inga detaljer.
Hennes lojalitet är svårvunnen.
Och tung att mista.
Vi kom varandra allt närmare med åren.
Fram till dagarna före det första kriget i norr.
Sodden?
Jag försökte övertyga Tissaia om att inte bege sig dit.
Att inte liera sig med Vilgefortz.
Låta Kontinenten utkämpa sitt eget omöjliga slag. Hon vägrade.
-Vi vann. -Till vilket pris?
De klarade sig med nöd och näppe innan du använde eldmagi.
För många magiker hade förlorats innan du tog vid.
-Du förlorade också, inte sant? -Tissaia följde inte bara Vilgefortz.
Hon slogs för Brödraskapet.
För Norden. Precis som vi gör nu.
Ni slåss på ett sjunkande skepp.
Brödraskapet har ingen plats i Kontinentens framtid.
Tissaia menar väl,
men hennes lojalitet till det här så kallade hemmet blir hennes fall.
Mitt med.
Säg, varför kom du ikväll, om du är så säker på Aretuzas fall?
För att du och jag inte är som Tissaia.
Vi bryter mot regler. Vi är inte rädda för makt.
Det finns hopp för dig.
Förrädare samarbetar redan med Nilfgaard.
-Som de alltid gjort. -Se vad du vill se.
Men om Tissaia och du håller fast vid planen,
går det inte bättre för er än för stackars Lydia.
Förälskade i ett gift som dödar en långsamt.
Jag hör vad du säger.
Det gör jag.
Men hon och jag har ridit ut många bråk inom Brödraskapet.
Vi kommer att triumfera imorgon. Precis som vid Sodden.
Och även om jag önskar att du varit med på slagfältet den dan,
går vi i strid utan dig igen.
När mötet imorgon förenar Norden, hoppas jag
att du kan se att det ännu finns saker värda att skydda.
Tack för att du kom.
Det betyder mycket.
Den här kvällen betyder mycket för oss också.
Hon ville kanske bara skapa dramatik. Det vore inte hennes första övertramp.
Det skulle förklara Dijkstras varning. De vet nåt som vi inte vet.
Varför inte säga det?
Inga av anklagelserna mot Stregobor gällde Nilfgaard.
Och vadan intresset för en magiker som inte talar?
Jag vet inte.
Varför pratar inte Lydia?
Hennes haka är en illusion. En mästerlig sådan.
Hon skadades nåt fasanfullt. Nu kan hon inte prata högt längre.
-Kan bara kommunicera telepatiskt. -"Kvinnan med den lustiga rösten."
Teryn sa så.
-Har du kvar Tissaias armband? -Här nånstans.
Jag gick förbi Lydia på väg till Hedersgalleriet.
Hennes örhängen var gjorda av samma sak.
Vad gjorde du där?
Jag gick upp efter att nästan ha mördat Stregobor.
-Efter vad? -Nästan.
Jag gick för att lugna ner mig.
Allt är ej
Som det tycks
Allt är ej
Som det tycks
Den första landstigningen.
När Jan Bekker formade kraften efter sin vilja.
Han stillade vågorna, och visade att magi inte måste vara ond eller destruktiv.
Den dagen grundade Bekker som skulle komma att kallas Brödraskapet.
Mitt favoritverk här.
Utstötta, som samlades under gemensam flagg.
En passande historia.
Det enda passande delen är paraden av händelser jag bevittnat ikväll.
Den har varit värdig en målning.
Den skulle få heta:
"Geralt lämnar ön Thanedd skakande av skratt."
Må så vara.
Jag hoppades få tid att prata med dig ikväll.
Jag slår vad om att vi är mer lika än du inser.
Parallellerna mellan oss är knappast helt parallella.
Vi är båda utstötta.
Liksom du, kan jag inte definiera mig själv som bara man, magiker, druid.
Mer än något annat var jag en föräldralös unge.
Lämnad att dö i rännstenen i Lan Exeter.
Jag bollades världen runt av alla möjliga tänkbara monster.
Män, mest av allt.
Tills jag blev grym.
Och hellre än att förbli en icke önskvärd mutant,
valde jag att bli trollkarl.
Av rent trots.
Se upp, Vilgefortz.
Så likheterna du så desperat söker inte drar iväg dig för långt.
Oroa dig inte, häxkarl. Det återstår bara en likhet.
Jag slutade vara den egensinniga pojken dagen jag förälskade mig i Tissaia.
Bandet, känslan av familj, förändrade mig.
Jag vet att detsamma har hänt dig med Yennefer av Vengerberg.
Du verkar veta många saker.
Så säg till när jag har fel.
Ju längre Yennefer stannar på Aretuza, desto starkare blir Brödraskapet.
Vår chans att stå emot krafterna som hotar Kontinenten ökar.
Har du någonsin lockats av trollkonsten?
Har du övervägt att göra henne sällskap?
Om du vill skydda det du älskar,
gå med på vår sida i striden som väntar.
Barnet förblir inte säkert länge,
och din passivitet blir inte vapnet som räddar henne.
Det är otroligt hur mycket min neutralitet upprör alla.
Gör mig till föremål för inviter till pakter och avtal
och föreläsningar om nödvändigheten av att välja
och ansluta till rätt sida.
Jag är ingen jämbördig spelkamrat. Så nej, jag fortsätter på min väg.
Jag går dit jag behövs.
Jag anpassar mig när världen förändras.
Jag förstår, häxkarl. Men anpassning räcker måhända inte.
Du har bara ett alternativ om du inte vill mista henne.
Och om jag vägrar gå med er?
Vart du än beger dig, vad du än gör,
kommer det alltid att finnas fiender som väntar.
Tissaia sa att de var ett par som unga magiker.
Första kärleken.
Den dör aldrig, eller hur?
Om det inte gör nåt…
Nej då, inte alls.
Lycka till på konklaven imorgon, häxkarl.
"Striden som väntar"?
Vilgefortz var för konklaven för att säkra freden.
Han trodde kanske inte att det gick.
Scharlakansröd ammonit.
Det sägs skydda dem man älskar. Eller värdefull egendom.
Scharlakansröd ammonit finns bara i västra Redanias gruvor.
Där jag hittade flickorna i slottet.
Målningen. Den första landstigningen.
Det var dit portalen förde mig när jag överfölls.
-Ett svart berg med vatten nedanför. -Vilgefortz favoritmålning.
Han gav Tissaia armbandet. Han gav säkert Lydia örhängena.
Hon älskar honom.
"Ett gift som dödar en långsamt."
-Stregobor var inte vår man. -Det är Vilgefortz.
[talar alvspråk]
-Vad gör du? -Hittar Tissaia.
-Jag måste veta om hon är i fara. -Vi hinner inte.
Jag överger henne inte. Se till att vägen är fri.
[talar alvspråk]
Du skulle ha valt sida, häxkarl.
Undertexter: Jessika Johansson