ZAKLÍNAČ
Prosím! Pomoc!
Geralte?
Ciri?
Kde jsi, Geralte?
Bohové…
Co ty tu děláš?
Hledal jsem svoje stráže.
Myslel jsem, že už tě neuvidím.
No jo.
Takový byl plán.
Co se tu stalo?
Dijkstra a Philippa nebyli jediní, kdo tu pletichařil.
Vilgefortz se podle všeho spřáhl s Nilfgaardem,
a Emhyr var Emreis tak zaskočil celý Kontinent.
Začala druhá válka.
Jen běž.
Nemusíš tu sedět a poslouchat mě.
Musím tě dostat pryč.
U Mirthe je jedna stará lovecká stezka.
Ta tě dovede až do Oxenfurtu.
Tam tě schovají mí známí. Dej jim tohle.
- Dostanou tě do hlavního města. - Já tě nechápu.
Plány se mění.
- Tak pojď se mnou. - Ne.
- Musím za svojí rodinou. - Promluvím s bratrem.
Mám horu peněz. Donesu, co půjde. Jen řekni, kde…
Ty to nechápeš.
Ta válka venku není nic ve srovnání s tím,
co rozpoutá Geralt, aby našel svoji dceru.
Nevím, co nás čeká.
Tak mi dovol jít s tebou. Dokážu ti, že nejsem jenom maska.
Možná.
- Až najdu Ciri. - Nejdřív běž za Geraltem.
Proč?
Viděl jsem, jak ta věž vybuchla.
Cítil jsem to až sem.
To podle mě nemohla přežít.
Je mi to moc líto.
Čarodějko!
Barde…
Jsi v pořádku?
Kde je Ciri?
Viděli ji v Tor Laře,
ale prohledala jsem trosky a nemůžu ji najít.
A Geralt?
Triss ho bere do Brokilonu. Aby ho tam daly do kupy.
Má namále.
Sakra.
To není dobrý.
To vůbec není dobrý.
Bude potřebovat postel. Přineste vodu a obvazy.
Přineste vodu!
Opatrně. Je vážně raněný.
Není raněný.
Umírá, matko Eithné.
- Co je zač? - Je to můj starý známý. Musíme mu pomoct.
Ne…
Nemusíte se…
obtěžovat.
Neobtěžuješ nás, Gwynbleidde.
Tohle ti tu nechala ta čarodějka.
Mám ti vyřídit, že na tebe někdo čeká.
Nás kdysi Cirilla taky navštívila.
Setkali jste se?
Setkali.
Ale ztratil jsem ji.
Co to?
Co se to sakra stalo?
Geralte?
Yennefer?
Červený písek.
Korath.
Paráda.
Tak jo.
Geralt by řekl, ať si to rameno nahodím.
Nejspíš by zamumlal něco o tom, jak útrapy utváří charakter.
A pak by…
Kde to je?
Neztratím se. Najdou si mě.
[starší mluva]
Haló?
No tak, Ciri.
Jen běž.
Nezastavuj se.
Haló?
Kdo je tam?
Tak je to lepší.
Geralt a Yen mě potřebují.
Musím se k nim vrátit.
Tak jo.
Slunce zapadá na západě.
Korath je na východě.
Takže když půjdu za zapadajícím sluncem, vydám se na západ.
Do hor.
Tam si najdu přístřeší a jídlo.
To dává smysl.
Princ s ruměncem seděl na břehu
a po boku měl svou sirénu.
Měla jsem dávat pozor, když mě Myšilov učil souhvězdí.
Snažili se dohodnout,
kdo se obětuje tomu druhému.
Pokud chceš ráje dosáhnout,
přehodnoť svoje…
tužby.
Něčeho se budeš muset zřeknout.
Budou se o mě bát.
Budou mít takový strach.
Musím jít dál.
Nezastavovat se.
Před východem slunce musím nachytat rosu.
Snad měl Coen pravdu.
Jo!
Celou noc jsem šla špatně.
Já tu prostě neumřu.
Neumřu!
Vím, že tam jsi!
Ukaž se!
Najdu si tě a půjdu za tebou, dokud mě odsud nevyvedeš!
Kam jsi sakra zmizel?
Nenechávej mě tu samotnou!
Voda.
Co to má být?
To tebe jsem sledovala?
Vždyť ty jsi jednorožec.
Yennefer říkala, že existujete, ale já jí nevěřila.
Zachránil jsi mě.
Jsi menší než v knihách.
Chápu, nesahat.
Počkej!
Koníku!
Kam jsi zmizel?
Koníku!
Jak mě tu má někdo najít?
Nikdo mě nenajde.
Začínám blouznit?
Nic nevidím!
Nikdy se odsud nedostanu.
Umřu hlady.
Začínám blouznit. Vidím jednorožce.
Musím se najíst!
Už nemůžu!
Počkat!
Jídlo!
Tohle se přece na princeznu nesluší.
Mami.
Cirillo moje.
Kéž bys tady byla.
Moc se mi po tobě stýskalo.
Zdálo se mi o tobě.
- Osud nám nedopřál dost času. - Já vím.
Celý svůj život
se někam snažíš zapadnout.
A přesto…
jsi skončila tady.
Zase tě všichni opustili.
Neopustili.
Geralt říkal, že mě najde.
Ty nikdy za nic nemůžeš, co?
Všichni tvoji blízcí pro tebe chtějí jen to nejlepší.
- Tobě to ale nestačí. - Cože?
Nedělej hloupou, Cirillo. Sama to dobře víš.
Jsou moje rodina.
- Mají mě rádi. - My tě taky měli rádi.
Ty jsi ale, dceruško…
hrozná přítěž.
Proč to říkáš?
Geraltovi se určitě ulevilo, když tě viděl běžet do té věže.
Možná, že ve finále všem jenom přiděláváš starosti.
Vůbec mě neznáš!
To ty jsi mě opustila!
Nastoupila jsi na loď a mě jsi nechala doma!
Proč?
Já tě vidím, ty mrcho!
Je mi nějak divně.
Zase tě
všichni opustili.
- Geralt a Yennefer mě potřebují. - Nepřežili to.
Něco ti povím.
- Přiděláváš jim starosti. - Potřebují mě.
Celý život se snažíš zapadnout. Probuď se!
Co jsi to provedla?
Jsi hrozná přítěž.
Zase tě všichni opustili.
To nevíš, kde jsi?
Přivolej oheň.
Co to?
Malá rada.
Ty ještěrky nejez.
Jsou jedovaté.
Kde to jsem?
- Co jsi zač? - Dobrá otázka.
Jsem minulost a tohle je budoucnost.
No, možná budoucnost.
To není poprvé, co ji vidím.
Kde to jsme?
To se možná jednou dozvíš. Jak říkám, je to jen možnost.
Může se to vyvrbit jakkoliv. Všechno záleží na tvých rozhodnutích.
Začínám bláznit.
Mocné ženy mělo okolí za blázny od úsvitu věků.
Je to blbost. Vždycky byla a bude.
Historie se opakuje.
Něco máme společného. Obě jsme šílené princezny,
které opustili ti, kdo nás měli chránit.
Naše rodiny s náma vyjebaly.
Ta tvoje alespoň natáhla brka. Já tu svoji musela zabít.
Zabila jsi vlastní rodinu?
Otce přímo s radostí. Byl to ubožák.
Upřímně mě zradila celá společnost.
Otec byl jenom článek v řetězu,
který se táhl po celé generace.
Myslíš, že se to někdy změní?
To je taky skvělá otázka.
Kolikrát se ještě bude historie opakovat?
Článek v řetěze.
Můžu se ti s něčím svěřit?
Já to možná dokážu změnit.
Nejsi první, kdo si to myslí.
Je ale možné,
že budeš poslední.
Haló?
Prosím.
Neopouštěj mě.
Není mi moc dobře, Koníku.
Vesemir poušti říkával Pánev.
Teď už chápu proč.
Můžu si tě pohladit?
Chci se ujistit, že jsi skutečný.
No dobře.
Co po mně vůbec chceš?
Hej, počkej!
Kam jdeš?
Počkej!
Tohle jsi mi chtěl ukázat?
Už nemůžu, Koníku.
Chaos.
V zemi.
Ve vzduchu.
I ve vodě.
Je tu pramen.
Je skutečná!
Určitě máš taky žízeň. Napij se.
Děkuju.
Dobře, už jdu.
Vyprávěla jsem ti o Klepně? Rozuměli byste si.
Počkej tu, kamaráde.
Tady očividně jídlo nenajdeme.
Je mi z tebe zle.
Běž pryč.
Vím, že jsi jenom iluze.
Jak se opovažuješ se mnou takhle mluvit?
Lvíče z Cintry.
Ubožačko.
Já vím, že nejsi skutečná.
Copak nevíš, kde jsi?
Na největším hřbitově celého Kontinentu.
Chceš, abych umřela?
Já chci,
aby ses konečně probrala.
Prober se, Cirillo!
Všichni se tě bojí.
Jenom tě chtějí využít pro vlastní prospěch
a tvoji blízcí tomu nedokážou zabránit.
A jak ses připravila na nadcházející válku?
No jakpak?
Nijak.
Nijak!
Já si sama zvolila, kdy si pro mě přijde smrt.
Dobří vůdci se nepříteli postaví.
Ty se ale celou dobu jenom schováváš.
Nedokázala jsi nic.
A teď se zašíváš tady v poušti!
- Přiznej to! - Ne!
Sebe i Cintru
jsi odsoudila ke zkáze a zapomnění.
Ovládla tě pýcha a strach.
Místo toho, abys lidem pomáhala, jsi vytvářela koloběh násilí.
Dovolila jsi, aby se historie opakovala.
Taky jsi zabila spoustu lidí.
Prolívala jsi elfí krev.
Moji krev!
A kvůli čemu?
Stejně si pro tebe smrt nakonec přišla.
Musí existovat jiný způsob.
To si vážně myslíš, že by všechno mohl změnit
někdo jako ty, když se o to pokoušelo tolik jiných?
Ty bys ani nedovedla koně k vodě.
Sklapni!
Do prdele!
Další rada.
Nemlať kameny.
- Uvažovala jsem, jestli tě ještě uvidím. - Chyběla jsem ti?
Vůbec tě neznám.
Ostatní výplody mého podvědomí mě dohání k sebevraždě.
Jak můžeš vědět, že se nesnažím o to samé?
To se ještě uvidí.
Říkala jsi, že můžu být ta, kdo něco změní.
- Jak jsi to myslela? - Víš, že jsi mocná.
To máme taky společné?
Vždycky jsem si uměla najít známé. Měla jsem být královna.
Když ale otec odmítl naplnit můj osud, rozhodla jsem se zburcovat prostý lid.
Ten mi pak pomohl získat, co mi právoplatně náleželo.
Tak, aby se to všem pořádně vrylo do paměti.
Pomocí krve a ohně.
Ten příběh znám.
Bylo to příhodné, protože mě nakonec přivázali ke kůlu a upálili zaživa.
Ty jsi Falka.
Podle příběhů jsi démonka.
Prokletá elfí stvůra.
Tyhle historky se vypráví dětem, co doma nechtějí pomáhat.
Nakonec bylo mnohem snazší seříznout si uši
a stát se tím, za co mě měli.
Pro zjednodušení.
Kvůli tobě v ulicích tekla krev!
Čí krev?
Těch, kteří mě chtěli využít nebo zabít.
Myslíš, že jsi prokletá.
Ale víš, co při pohledu na tebe vidím já?
Co?
Dítě.
Které vlastní rodina nechala projít peklem.
Lhali ti a vydali tě napospas osudu.
Kvůli nim cítíš hanbu místo hrdosti.
Sebenenávist místo lásky.
Strach namísto smíření.
Zavraždila jsi vlastního otce a rozpoutala vzpouru.
Co jsi ale vlastně chtěla?
Chtěla jsem si svobodně vychutnávat svůj hněv.
A přestat se stydět za něco, co neovlivním.
Chceš změnit zaběhlé pořádky, princezno Cirillo?
Tak nejdřív všechno spal.
Ahoj.
Nevím, jak dlouho tu ještě přežiju.
Já vím.
Už jenom kousek.
Něco tu nehraje.
Něco cítím.
A do prdele.
Ne!
Koníku.
Dovol mi ti pomoct.
Tohle ti snad uleví.
Prosím.
No tak.
Musíme vyrazit, jinak nepřežijeme.
Neboj. Postarám se o tebe.
Všechno bude dobrý.
Budeš v pořádku, Koníku.
Neboj se.
Podívám se ti na tu ránu. Můžu?
Do prdele!
Zasraná vyprahlá díra!
Taky bych chtěla být bezmocná princezna.
Nejsem bezmocná.
V téhle pustině mu nemám jak pomoct.
Neříkala jsi, že je magie všude?
Ne, to se nesmí.
- Proč? - Podle Yennefer je nebezpečná.
Arethusa ji zakázala. Viděla jsem, co s lidmi dělá.
Jen říkám, že bys mu tak mohla pomoct.
Jinak to zvíře… tenhle tvůj kamarád umře.
Když mu nepomůžeš.
Nevím, jak na to.
Prostě přivolej oheň a nech se jím prostoupit.
- Počkej! - Stůj.
Ty, kteří se tě bojí, přece nepotřebuješ.
Jen ať si jdou.
Je to úžasný pocit, co?
Tuhle moc jsi v sobě měla celý život.
Je to snadné.
A příjemné.
Je to tak.
Sama jsem toho důkazem.
Když mi plameny šlehaly do obličeje,
nekřičela jsem.
Měli mě za ztělesnění zla, tak jsem to přijala.
Stejné prokletí koluje i ve tvých žilách.
Historie se opakuje.
Až na to, že to není prokletí, ale dar.
Kvůli kterému tě chtějí využít, nebo zničit.
Zabili kvůli němu Laru Dorren.
Mě za něj upálili na hranici.
Ale ty, Cirillo…
jsi jiná.
Ty všechno změníš.
Nadchází čas nenávisti.
A pak konečně získáš zpátky, co je tvoje.
Tvůj hněv je oprávněný.
Tvoje pomsta je spravedlnost.
Jen ať trpí. Zaslouží si to.
Zradí tě i ti, které miluješ.
Podvedou tě.
Navždy budeš jejich figurka.
Dej průchod svému hněvu, dítě starší krve.
Užij si ten pocit.
Sama jsi to řekla.
Nikoho nepotřebuješ.
Užij si ten pocit.
Navždy budeš jejich figurka.
Dej průchod svému hněvu.
Neopustím je.
Jenom tě omezují.
Tohle je tvoje moc.
Magie je všude!
Tvůj osud.
Já ji ale nechci.
- Chtěla jsi… - Nechci!
- Bylo to předpovězeno! - Přestaň, prosím.
- Nech toho. - Vzdávám se svojí moci.
Uhni, mrknu se sám.
- Je to ona. - Jak si můžeš být tak jistej?
Kolik zelenookých spratků s popelavýma vlasama jsi tu už viděl?
Ty podělanej tupoune.
To je ta holka, kterou hledá.
Nemusíš být tak hnusnej. Vy dva. Popadněte ji.
Tak jo, jdu na to.
Vím, že tu jste
a že tady nejsem vítaný.
Máte tu ale mého přítele.
Otoč se a zmiz,
nebo tu zemřeš,
šeredný člověče.
Slovy mě sice nezraníš,
ale… ublížíš mi.
Jdu za Geraltem.
Bílým vlkem.
Gwynbleiddem.
Prosím.
Tak já tu na něj počkám.
Má láska nikdy nevyhasne.
A ta květina v nekonečném rozpuku
zase nikdy neuvadne.
Má krásná Ettariel,
tahle květina rosou pokrytá
byla totiž slzami zkropena.
Nevadnoucí zakletá květina…
To by stačilo, barde.
Potřebuje tě, tak si pohni.
No teda.
Nečekal jsem, že tu bude tolik lidí.
Myslel jsem, že se jim dryády vyhýbají.
A taky…
že sem mají muži zákaz vstupu.
Co vás donutilo změnit názor?
Válka.
Poskytujete jim útočiště.
Není na tom dobře.
Geralte!
Máš na sobě něco?
Musel jsem se zeptat.
Poslyš, já vím, že by ses nejradši vrhl…
A do prdele.
Nějaké noviny?
Hej.
Jsi v pořádku?
Myslel jsem, že tě Triss uzdraví, ale…
Nesu noviny. Jak se máš? Můžeš chodit?
O Yen? Nebo o Ciri?
- Yennefer je v pořádku. - Ciri ne?
Ona taky.
Je v pořádku. Je…
Promiň, Geralte.
Ztratila se.
Yennefer ji hledá, ale Nilfgaard…
Přišel jsem za tebou přímo z Thaneddu.
Po svých starých stezkách.
Na okraji Roggeveenu
stojí jedna vesnice a…
Srovnali ji… se zemí.
Hledal jsem přeživší…
ale zabili každého, kdo se jim při pátrání po Ciri připletl do cesty.
A vyplatilo se jim to.
Císař ohlásil oslavu.
Prý ji vezou do Nilfgaardu.
Princ s ruměncem seděl na břehu,
po boku měl svou sirénu.
Snažili se dohodnout,
kdo se obětuje tomu druhému.
Zvolí si on hlubinu,
nebo ona pevninu?
Kdo ustoupí jako první?
Pokud chceš ráje dosáhnout
a prožít život s pravou láskou,
přehodnoť svoje tužby.
Něčeho se budeš muset zřeknout.
Voda je mokrá a břeh zase vyprahlý.
Ulehli spolu tam, kde vlny dosáhly.
A to místo si pro sebe nechali.
Při odlivu oba světy poznali.
Zvolí si on hlubinu,
nebo ona pevninu?
Kdo zanevře na domov?
Pokud chceš ráje dosáhnout
a prožít život s pravou láskou,
přehodnoť svoje tužby.
Něčeho se budeš muset zřeknout.
Na břehu moře se rozhodl
pod narudlým soumračným nebem.
Konečně prince přesvědčila,
že ho sirény vezmou mezi sebe.
Princ si zvolil hlubinu.
Vydal se pod hladinu.
Udělal to pro ni.
Pokud chceš ráje dosáhnout,
pořádně se v lásce snaž.
Když si kvůli tobě zvolí moře,
jeho oběti si važ.
Překlad titulků: Eliška K. Vítová