Vær så snill! Hvem som helst!
Geralt? Ciri?
Hvor er du, Geralt?
Herregud.
Hva gjør du her?
Jeg så etter vaktene mine.
-Jeg trodde ikke jeg ville se deg igjen. -Ja. Det var planen.
Hva skjedde her?
Dijkstra og Philippa var ikke alene om å legge planer.
Vilgefortz konspirerte med Nilfgård,
og Emhyr var Emreis overrasket hele kontinentet.
Den andre krigen har begynt.
Du burde dra. Du trenger ikke bli her og høre på meg.
Vi må få deg ut herfra.
Det er en gammel fangstvei opp til landsbyen i Mirthe.
Den leder deg til Oxenfurt.
Jeg har venner der. Gi dem denne.
-Den får deg til hovedstaden. -Jeg skjønner ikke.
Planer endrer seg.
-Bli med meg. -Nei.
-Jeg må finne familien min. -Jeg snakker med broren min.
Jeg har penger, jeg tar med så mye jeg kan.
Du forstår ikke. Krigen som brygger utenfor, er ingenting
i forhold til det Geralt vil slippe løs for å finne datteren.
Jeg vet ikke hva som skjer nå.
La meg være der med deg. Bevise at jeg er mer enn en maske.
Kanskje.
-Etter jeg har funnet Ciri. -Du bør finne Geralt først.
Hvorfor det?
Jeg så tårnet eksplodere. Jeg følte det som en sjokkbølge.
Jeg tror ikke hun kan ha klart seg. Jeg er så lei meg.
Heks!
Skald.
Går det bra? Er du skadet?
Hvor er Ciri?
Hun ble sett på Tor Lara,
men jeg har lett i ruinene og finner henne ikke.
Og Geralt?
Triss tar ham med til Brokilon. For å leges.
-Det kan være han dør. -Faen.
Dette er ille.
Han trenger en seng. Finn ferskvann. Hent noen kluter.
Hent ferskvann!
Forsiktig. Han er hardt skadet.
Ikke skadet.
Døende, mor Eithne.
-Hvem er det? -En gammel venn. Vi må hjelpe ham.
Ikke…
…kast bort tiden…
…på meg.
Det er ikke bortkastet, Gwynbleidd. Trollkvinnen din la igjen denne til deg.
Jeg skulle si: "Noe der ute venter på deg."
Cirilla var en gang vår gjest. Fant hun veien til deg?
Ja.
Men jeg mistet henne.
Hva?
Hva faen skjedde?
Geralt?
Yennefer?
Rød sand.
Korath.
Flott.
Greit.
Geralt ville bedt meg få beinet tilbake i ledd,
sikkert mumlet noe om karakterbygging.
Så ville han…
Hvor er den?
Aldri tapt, alltid funnet.
[snakker oldspråk]
Hallo?
Kom igjen, Ciri.
Kom igjen. Fortsett å gå.
Hallo?
Hvem er der ute?
Det var bedre.
Geralt og Yennefer trenger meg. Jeg må tilbake til dem.
Solen går ned i vest.
Korath er øst.
Så hvis jeg går mot solnedgangen, går jeg vestover til fjellene.
Det er ly og mat der.
Det gir mening.
Prinsen satt ved havet
Rødmet med sin sirene
Jeg burde lyttet da Mousesack lærte meg stjernebilder.
De prøvde lenge å bli enige Om hvem som skulle forlate sitt miljø
For hvis målet ditt er paradis
Tenk over alt du vil
I livet
Og ofre litt
De blir så bekymret.
Jeg må fortsette.
Ta morgenduggen før skyggene faller.
Du må ha rett, Coen.
Ja!
Jeg har gått feil vei i hele natt.
Jeg skal ikke dø her!
Jeg vet at det er noen der ute! Kom frem!
Jeg skal finne deg og følge deg ut av denne jævla ørkenen!
Hvor i helvete dro du? Ikke la meg være her alene!
Vann.
Hva er dette?
Er det deg jeg har fulgt?
Du er en enhjørning.
Yennefer sa at du var ekte, men jeg trodde aldri på henne.
Du reddet meg.
Du er mindre enn de skriver i bøkene.
Ingen berøring. Forstått.
Vent! Lille hest!
Lille hest!
Hvor ble du av?
Lille hest!
Hvordan skal noen finne meg nå?
Ingen finner meg. Blir jeg gal?
Jeg ser ingenting!
Du er fortapt for alltid. Du kommer til å sulte.
Jeg blir gal. Jeg ser for meg enhjørninger.
Jeg trenger mat, for faen! Jeg holder ikke ut lenger!
Vent!
Mat!
Prinsesser bør ikke oppføre seg sånn.
-Mor. -Min Cirilla.
Jeg skulle ønske du var her. Jeg har tenkt så mye på deg.
Jeg har drømt om deg.
-Vi burde hatt mer tid. -Jeg vet det.
Du har brukt hele livet på å finne et sted du hører hjemme.
Og likevel er du her.
Forlatt igjen.
Jeg ble ikke forlatt. Geralt sa han vil finne meg.
Ingenting er din feil.
Dine kjære, menneskene i livet ditt, de gjør alt for deg.
-Men det holder ikke. -Hva?
Ikke spill dum, Cirilla. Du vet det innerst inne.
-De er familien min. De elsker meg. -Det gjorde faren din og jeg også.
Men du, barnet mitt, er tung å bære.
Hvorfor sier du dette?
Jeg kan se for meg hvor lettet Geralt var da du løp inn i tårnet.
Når alt kommer til alt, er du kanskje for mye for alle.
Nei, du kjenner meg ikke!
Du forlot meg!
Du gikk på den båten, og du tok ikke meg med!
Hvorfor ikke?
Jeg ser deg, din lille jævel!
Jeg føler meg ikke så bra.
Forlatt. Nok en gang.
-Geralt og Yennefer trenger meg. -De overlevde ikke.
-Vil du høre noe? Du var for mye. -Geralt og Yennefer trenger meg.
Finn et sted du hører hjemme. Våkne, Cirilla!
Hva har du gjort?
Det er tungt å bære.
Forlatt nok en gang.
Vet du ikke hvor du er? Strekk ut hånden.
Hva?
Et råd. Ikke spis øglene.
-De er giftige. -Hvor er jeg?
-Hvem er du? -Gode spørsmål.
Jeg er fortiden, og dette er fremtiden.
En mulig en.
Det er ikke første gang jeg ser fremtiden.
Hva er dette stedet?
Du kan bli kjent med det. Som jeg sa, er det en mulighet.
Kan være en av mange fremtider. Det kommer an på hva du bestemmer.
Jeg blir gal.
Mektige kvinner har alltid blitt sett på som gale.
Det er pisspreik. Det har det alltid vært. Historien gjentar seg.
Noe vi har til felles. Begge gale prinsesser.
Forlatt av de som skulle beskytte oss. Og ødelagt av familiene våre.
Din hadde anstendighet til å dø selv. Jeg måtte drepe min.
Drepte du familien din?
Den viktigste, faren min, fiaskoen. Det var systemet som sviktet meg mest.
Far var bare en eike i et hjul som hadde rullet i generasjoner.
-Tror du det vil endre seg? -Flere gode spørsmål.
Hvor mange ganger må historien gjenta seg?
En eike i et hjul.
Kan jeg si noe?
Jeg tror jeg har evnen til å endre ting.
Du er ikke den første som føler det.
Men du, min venn, kan være den siste.
Hallo?
Vær så snill.
Ikke forlat meg.
Jeg føler meg ikke så bra, Lille hest.
Vesemir kalte dette Stekepannen. Nå forstår jeg hvorfor.
Kan du la meg klappe deg? Jeg må vite om du er ekte.
Greit. Hva vil du?
Vent!
Hvor skal du?
Vent!
Var det dette du ville vise meg?
Lille hest, jeg kan ikke fortsette.
Kaos.
I jorden.
Luften.
Vannet. Det er en åre her.
Det er ekte!
Du må være tørst. Drikk.
Takk.
Greit, jeg kommer.
Har jeg fortalt deg om Mort? Du ville likt henne.
Vent her, venn.
Det er åpenbart ingen mat her.
Ekkelt.
Gå vekk.
Jeg vet at du bare er en illusjon.
Hvordan våger du å ta den tonen?
Løveungen av Cintra.
-Patetisk. -Du er ikke ekte!
-Jeg vet det. -Vet du ikke hvor du er?
Den største kirkegården på kontinentet.
-Vil du at jeg skal dø? -Jeg vil at du skal våkne, for faen.
Våkne, Cirilla!
Folk frykter deg.
De vil bruke deg til å få det som de vil mens dine kjære faller av på veien.
Hva har du gjort for å forberede deg på den kommende krigen?
Ingenting!
Da døden kom til meg, var det på mine vilkår.
Det er det gode ledere gjør. De står opp mot fienden.
Du har gjemt deg hele tiden. Du har ikke gjort noe.
Og nå gjemmer du deg i denne ørkenen!
-Innrøm det! -Nei!
Du ledet deg selv og Cintra inn i støv og glemsel.
Du ble styrt av hybris og frykt,
og i stedet for å hjelpe folk, startet du en voldssyklus.
Du lar historien gjenta seg. Du drepte folk som meg.
Du lot alveblod flyte. Mitt blod!
For hva da? Du døde uansett til slutt.
Det må finnes en annen måte.
Tror du virkelig at en som deg
kan forandre ting der utallige andre har feilet?
Du kunne ikke ledet en hest til vann!
Hold kjeft!
Faen!
Enda et råd?
Ikke slå stein.
-Jeg lurte på om jeg fikk se deg igjen. -Savnet du meg?
Jeg kjenner deg ikke.
Jeg snakker bare med underbevisstheten som ber meg om å dø.
-Tror du ikke jeg prøver det samme? -Det gjenstår å se.
Du sa jeg var den siste som kunne endre ting.
-Hva mente du? -Du vet du er sterk.
Har vi det også til felles?
Jeg har alltid hatt talent for å tiltrekke meg venner.
Jeg burde vært dronning. Da far nektet meg min kongelige skjebne,
bestemte jeg meg for å samle folk.
Med deres hjelp tok jeg tilbake det som var mitt
ved å sende en uforglemmelig melding.
-Blod og ild. -Jeg har hørt den historien.
Passende, siden de til slutt bandt meg til en stake og brant meg levende.
Du er Falka.
Historiene sier at du var en demon. Et forbannet alvemonster.
Historier laget for å overtale slemme barn til å gjøre sine plikter.
Det var lettere å spisse ørene mine og være det de anklaget meg for å være.
-For enkelhets skyld. -Du fylte hele gater med blod!
Hvem sitt blod?
De som ville bruke meg eller drepe meg.
Du tror du er forbannet.
Men vet du hva jeg ser når jeg ser på deg?
-Hva da? -Et barn.
Kjørt gjennom en kjøttkvern av sin egen familie.
De løy til deg og gjorde deg sårbar.
De lot deg føle skam istedenfor stolthet. Selvforakt istedenfor kjærlighet.
Frykt i stedet for aksept.
Du drepte faren din. Du startet et opprør. Hva ville du egentlig?
Jeg ville ha frihet til å føle raseriet mitt.
Å ikke skjemmes for det jeg ikke kunne kontrollere.
Vil du endre systemet, prinsesse Cirilla?
Brenn det ned.
Hallo.
Jeg orker snart ikke mer.
Jeg vet det. Ikke mye lenger.
Noe er galt.
Jeg kan føle noe.
Faen.
Nei!
Lille hest.
Du må la meg hjelpe deg.
Dette kan hjelpe.
Vær så snill.
Kom igjen. Vi må gå for å overleve.
Ikke vær redd. Jeg skal ta meg av deg.
Alt kommer til å gå bra.
Lille hest, det går bra.
Det går bra.
Jeg skal ta en titt. Greit?
Faen!
Dette livløse drittstedet!
-Å være en hjelpeløs prinsesse. -Jeg er ikke hjelpeløs.
Jeg har ingenting å trekke fra her ute.
Jeg trodde du sa at magi er overalt.
Nei. Det er forbudt.
-Av hvem? -Yennefer sa det er farlig.
Aretuza forbød det. Jeg har sett hva det gjør med folk.
Det er én god ting du kan gjøre med kreftene dine.
Ellers vil denne skapningen, din venn, dø. Hvis du ikke hjelper ham.
Jeg lærte aldri hvordan.
Bare strekk ut hånden og slipp ilden inn.
-Vent! -Nei!
De som er redde for det du er, er dødvekt.
La dem gå.
Det føles fantastisk, ikke sant?
Tenk at du har hatt disse kreftene hele livet.
Det føles lett.
Det føles godt.
Det er det. Jeg er bevis på det.
Da flammene slikket meg, gråt jeg ikke.
Jeg brukte forbannelsen som alle sa jeg legemliggjorde.
Den samme som går gjennom deg.
Historien gjentar seg.
Men det er ikke en forbannelse. Det er en gave.
En de enten vil bruke deg eller ødelegge deg for.
De drepte Lara Dorren for den. De brente meg på bålet for den.
Men du, Cirilla…
Du er annerledes.
Du kommer til å endre alt.
Det blir en foraktstid.
Og så kan du endelig ta tilbake det som er ditt.
Din vrede er rettferdig. Din hevn er rettferdighet.
De fortjener å lide. La dem.
De du elsker vil også forråde deg.
Lure deg.
Du vil alltid være brikken deres.
Føl raseriet ditt, oldblodsbarn.
Føl gleden av å bli løslatt.
Du sa det selv.
Du trenger ingen.
Føl gleden av å bli løslatt.
Du vil alltid være brikken deres.
Helbred raseriet ditt.
Jeg lar dem ikke gå.
De holder deg bare tilbake.
Dette er dine krefter.
Magi er overalt!
Din skjebne.
Jeg vil ikke ha den!
-Det er en profeti! -Vær så snill, slutt.
-Ikke gjør det. -Jeg gir fra meg kreftene mine.
Unna vei. La meg se.
-Det er henne. -Hvordan kan du være sikker på det?
Har du sett mange askehårede, grønnøyde barn i ørkenen?
Ditt køddløse kjøtthue. Dette er jenta han ser etter.
Du trenger ikke å være så slem. Dere to, ta henne.
Det får stå til.
Jeg vet at dere er der, og at jeg ikke er velkommen.
Men vennen min er her.
Dra tilbake nå, eller dø der,
stygge menneske.
Stokk og stein kan knuse mine bein,
men ord vil også skade meg.
Jeg er en venn av Geralt. Den hvite ulven.
Gwynbleidd.
Vær så snill.
Jeg venter til han kommer.
Min kjærlighet til deg vil aldri opphøre
Og denne blomsten Du etterlot deg, tar aldri slutt
Skal aldri dø
Fordi, min vakre Ettariel
Denne blomsten som virker glatt av dugg
Var faktisk våt av tårer
Og fortryllende blomster vil aldri visne…
Det holder, skald.
Han trenger deg. Hold følge.
Jeg forventet ikke at det skulle være så mange folk.
Jeg trodde dere dryader var eksklusive.
Og på en måte…
…ikke tillot gutter.
Hva skjedde?
Krig.
Dere gir dem tilflukt.
Han er ikke frisk.
Geralt! Er du kledd?
Han er aldri kledd.
Jeg vet at du er veldig spent…
Faen.
Hva er nytt?
Hei. Går det bra?
Jeg trodde Triss ville helbrede deg, men ja,
jeg har nyheter. Hvordan går det? Kan du gå?
Er det Yen? Eller Ciri?
-Yennefer har det bra. -Ikke Ciri?
Det går bra med Ciri. Hun har det bra. Hun er…
Beklager, Geralt.
Ciri er borte. Yennefer leter etter henne, men Nilfgård…
Jeg kom rett fra Thanedd da jeg hørte at du var her.
Noen av mine gamle Sandpiperveier.
Det er en landsby utenfor Roggeveen…
De jevnet den med jorden.
Jeg prøvde å finne overlevende,
men de var villige til å drepe alle for å finne henne.
Det virket visst. Keiseren har kunngjort feiringen.
Hun er på vei til Nilfgård.
Prinsen satt ved havet Rødmet med sin sirene
De prøvde lenge å bli enige Om hvem som skulle forlate sitt miljø
En handel for en trell Et bytte mot torv
Hvem ville gi seg først og når
For hvis målet ditt er paradis Et liv med din sanne kjærlighet
Tenk over alt du vil i livet
Og ofre litt
Vannet er vått Stranden er tørr
Og de møttes der de ligger
Men de vet ikke hvor de lå
Tidevannet er lavt, nå vet de begge det
En handel for en trell Et bytte mot torv
Som snudde seg og lot henne gå
For hvis målet ditt er paradis Et liv med din sanne kjærlighet
Tenk over alt du vil i livet
Og ofre litt
Valget ble tatt ved havet En rød horisont
For hun hadde endelig fått ham til å se Sin plass blant sirenene
En handel for en trell Han visste hva det var verdt
Å bytte fot mot finne
For hvis målet ditt er paradis Bare gi kjærligheten et dytt
Hvis han synker til den mørkeste natt
Omfavn det lille offeret hans
Tekst: Trine Friis