Snälla! Någon!
Geralt?
Ciri?
Var är du, Geralt?
Gudar…
Varför är du här?
Jag letade efter mina vakter.
Jag trodde inte jag skulle se dig igen.
Ja.
Det var planen.
Vad har hänt här?
Fler än Dijkstra och Philippa hade planer för Thanedd.
Man tror att Vilgefortz konspirerade med Nilfgaard,
och Emhyr var Emreis överrumplade Kontinenten.
Det andra kriget har börjat.
Du borde ge dig av. Du behöver inte stanna och lyssna på mig.
Vi måste få ut dig.
Det finns en gammal jägarstig, där byn delar sig i Mirthe.
Den tar dig ända till Oxenfurt.
Vänner där har ett gömställe. Ge dem den.
-Då når du huvudstaden. -Jag förstår inte.
Planer ändras.
-Följ då med mig. -Nej.
-Jag måste hitta min familj. -Jag pratar med min bror.
Jag tar min livränta, allt jag kan. Säg var jag kan möt…
Du förstår inte.
Kriget som stundar där ute är inget
mot vad Geralt gör mot Kontinenten för att hitta sin dotter.
Jag vet inte vad som väntar.
Låt mig vara vid din sida. Bevisa att jag är mer än en mask.
Kanske.
-När jag har hittat Ciri. -Du måste hitta Geralt först.
Varför?
Jag såg tornet explodera.
Det kändes som en tryckvåg.
Hon kan inte ha överlevt, Riddarsporre.
Jag beklagar.
Häxa!
Trubadur…
Mår du bra? Är du skadad?
Var är Ciri?
Hon sågs vid Tor Lara.
Jag har sökt genom rasmassorna. Jag hittar henne inte.
Och Geralt?
Triss för honom till Brokilon. För att läka.
Han kanske dör.
Fan.
Det här är illa.
Han behöver en säng. Hämta rent vatten och tygtrasor.
Hämta rent vatten!
Försiktigt. Han är svårt skadad.
Inte skadad.
Döende, moder Eithne.
-Vem är han? -En gammal vän. Vi måste hjälpa honom.
Förslösa…
…inte er tid…
…på mig.
Den är inte förslösad, Gwynbleidd.
Din vän trollkvinnan lämnade det här åt dig.
Jag skulle hälsa dig att "något där ute väntar på dig."
Cirilla har också varit gäst hos oss.
Hittade hon dig?
Ja.
Men jag tappade bort henne.
Va?
Vad fan hände?
Geralt?
Yennefer?
Röd sand.
Korath.
Lysande.
Nåväl.
Geralt skulle säga åt mig att dra benet rätt i leden igen,
och troligen muttra nåt om att motgångar är karaktärsdanande och…
Sen skulle han…
Var är den?
Aldrig vilse, alltid funnen.
[talar alvspråk]
Hallå?
Kom igen, Ciri.
Kom igen. Du måste fortsätta.
Hallå?
Vem är du?
Mycket bättre.
Geralt och Yennefer behöver mig.
Jag måste tillbaka till dem.
Då så.
Solen går ner i väster.
Korath ligger i öster.
Om jag går mot den sjunkande solen rör jag mig västerut,
mot bergen.
Där finns mat och skydd.
Det låter vettigt.
Och prinsen satt nere vid sjön
Blygdes med sin siren
Jag skulle ha lyssnat när Näbbmus lärde mig stjärnbilderna.
Här sökte de att enas om
Vems världs som skulle överges
För om du önskar ett paradis
Betänk hur du vill ha
Ditt liv
Och välj det du kan avstå från
De måste vara oroliga.
De måste vara så oroliga.
Jag måste fortsätta.
Måste bara fortsätta.
Fånga morgondaggen innan skuggorna faller.
Ha rätt, Coen.
Ja!
Jag har gått åt fel håll hela natten.
Jag tänker inte dö här.
Jag tänker inte dö här!
Jag vet att det är nån där ute!
Visa dig!
Jag ska hitta dig och följa dig ut ur den här jävla öknen!
Var fan tog du vägen?
Lämna mig inte ensam här ute!
Vatten.
Vad är det här?
Är det dig jag har följt?
Du är en enhörning.
Yennefer sa att ni fanns, men jag trodde henne inte.
Du räddade mig.
Du är mindre än enhörningarna i böckerna.
Inte röra. Förstått.
Vänta!
Pållen!
Var blev du av?
Pållen!
Hur ska nån hitta mig nu?
Ingen kommer att hitta mig.
Blir jag galen?
Jag ser ingenting!
Du är för evigt förlorad.
Du kommer att svälta.
Jag håller på att bli galen. Jag ser enhörningar.
Jag behöver mat för fan!
Jag klarar inte mer.
Vänta!
Mat!
Så där beter sig verkligen inte en prinsessa.
-Mor. -Min Cirilla.
Jag önskar att du var här.
Jag har tänkt så mycket på dig. Jag har drömt om dig.
-Vi borde fått mer tid ihop. -Jag vet.
Du har ägnat hela livet åt att hitta en plats där du hör hemma.
Och ändå…
…står du här.
Övergiven än en gång.
Jag blev inte övergiven.
-Geralt sa att han skulle hitta mig. -Det är väl aldrig ditt fel?
Dina kära, personerna i ditt liv, vill bara ditt bästa.
-Men det räcker inte. -Va?
Spela inte dum, Cirilla. Du vet det i din själ.
De är min familj.
-De älskar mig. -Som din far och jag gjorde.
Men du, mitt barn,
är en tung börda att bära.
Varför säger du så här?
Jag kan ana Geralts lättnad när han såg dig springa in i tornet.
När man tänker efter är du för mycket för alla.
Nej, du känner inte mig!
Du övergav mig!
Du gick ombord på den där båten utan att ta mig med dig.
Varför?
Jag ser dig, din lilla jävel!
Jag mår inte så bra.
Övergiven.
Än en gång.
-Geralt och Yennefer behöver mig. -De överlevde inte.
Vill du höra en saga?
-Du var för mycket. -De behöver mig.
-Hitta en plats där du hör hemma. -Vakna, Cirilla!
Vad har du gjort?
En tung börda.
-Övergiven än en gång. Tung börda. -Vet du inte var du är?
Sträck dig mot den.
Va?
Ett råd.
Ät inte ödlorna.
De är giftiga.
Var är jag?
-Vem är du? -Bra frågor.
Jag är det förflutna, och det här är framtiden.
En möjlig framtid i alla fall.
Det är inte första gången jag ser framtiden.
Var är vi?
Det får du kanske veta. Det är en möjlighet, som sagt.
Det kan vara en av många framtider. Allt beror på vad du bestämmer.
Jag blir galen.
Mäktiga kvinnor har kallats galna sen tidernas gryning.
Skitprat. Det har det alltid varit, och kommer alltid att vara.
Historien upprepar sig.
Vi har en del gemensamt.
Två galna prinsessor. Övergivna av dem som skulle skydda oss.
Och lurade av våra familjer.
Din hade i alla fall hyfs nog att dö. Jag fick döda min.
Dödade du din familj?
Först och främst, min pappa, misslyckandet.
Helt ärligt, var det systemet som svek mig mest.
Far var bara en eker i ett hjul som hade rullat i generationer.
-Kommer det nånsin att ändras? -Fler bra frågor.
Hur många gånger till måste historien upprepa sig?
En eker i ett hjul.
Får jag berätta en sak?
Jag tror jag har kraften att förändra saker.
Du är inte den första som känner så.
Men du, min vän,
du kan bli den sista.
Hallå?
Snälla.
Snälla, överge mig inte.
Jag mår inte så bra, Pållen.
Vesemir kallade det här Stekpannan.
Nu förstår jag varför.
Får jag klappa dig?
Jag måste få veta att du är verklig.
Som du vill. Men vad vill du egentligen?
Du, vänta!
Vart ska du?
Vänta!
Ville du visa mig det här?
Pållen, jag orkar inte fortsätta.
Kaos.
I marken.
Luften.
Vattnet.
Det går en åder här.
Det är på riktigt!
Här, du måste också vara törstig. Drick.
Tack.
Visst, jag kommer.
Har jag berättat om Plotka än? Du skulle tycka om henne.
Vänta här, min vän.
Här finns uppenbarligen ingen mat.
Motbjudande!
Försvinn.
Jag vet att du bara är en synvilla.
Hur vågar du ta dig ton mot mig?
Lejonungen av Cintra.
Patetisk.
Du finns inte!
-Det vet jag. -Vet du inte var du är?
Kontinentens största begravningsplats.
Vill du att jag dör?
Jag vill att du
vaknar, för helvete.
Vakna, Cirilla!
Folk fruktar dig.
De vill använda dig för sina egna syften
medan dina kära bleknar bort.
Vad har du gjort inför det kommande kriget?
Vad har du gjort?
Inget.
Inget!
När döden hämtade mig var det på mina villkor.
Så gör bra ledare. De står på sig mot fienden.
Du har gömt dig hela tiden.
Inget har du gjort.
Och nu gömmer du dig i öknen!
-Erkänn! -Nej!
Du ledde dig själv
och Cintra in i upplösning och glömska.
Du styrdes av hybris och fruktan,
så istället för att hjälpa folk ledde du dem in våldscykel.
Du lät historien upprepa sig.
Du mördade personer som jag.
Du spillde alvblod.
Mitt blod!
Och varför?
Döden hämtade dig ändå i slutändan.
Det måste finnas ett annat sätt.
Tror du verkligen att nån som du
kan förändra saker när otaliga andra har misslyckats?
Du kunde inte ens leda en häst till vatten!
Håll käften!
Helvete!
Ett råd till?
Slå inte näven i stenblock.
Jag undrade om jag skulle få se dig.
-Saknar du mig? -Jag känner dig inte.
Jag har bara mött mitt undermedvetna som vill att jag tar livet av mig.
-Hur vet du att jag inte har samma mål? -Det återstår att se.
Jag kan bli den sista som förändrar saker, sa du. Vad menade du?
-Du vet att du är mäktig. -Har vi det också gemensamt?
Jag har alltid dragit till mig vänner. Jag borde ha blivit drottning.
Men när pappa förvägrade mig mitt kungliga öde, samlade jag pöbeln.
Med deras hjälp återtog jag det som var mitt,
på det enda vis som skulle skicka ett oförglömligt budskap.
-Blod och eld. -Jag har hört den historien.
Så passande, eftersom de band mig vid en påle och brände mig levande.
Du är Falka.
Enligt sägnerna är du en demon.
Ett förbannat alvmonster.
Sägner skapade för att få olydiga barn att göra sina sysslor.
Det lättaste var att ge mig spetsöron med kniv
och låta mig bli det de anklagade mig för.
-För enkelhets skull. -Du fyllde hela gator med blod!
Vilkas blod?
De som ville utnyttja mig eller de som ville döda mig?
Du tror att du är förbannad.
Men vet du vad jag ser när jag ser på dig?
Vadå?
Ett barn.
Körd genom en köttkvarn av sin egen familj.
De ljög för dig och gjorde dig sårbar.
De lämnade dig med skam istället för stolthet.
Självförakt istället för kärlek.
Fruktan istället för acceptans.
Du mördade din far. Du startade ett uppror.
Men vad ville du egentligen?
Jag ville ha friheten att känna mitt raseri.
Att sluta skämmas för det jag inte kunde styra.
Vill du förändra systemet, prinsessan Cirilla?
Bränn ner det.
Hej.
Jag vet inte hur mycket längre jag orkar.
Jag vet.
Det är inte långt kvar.
Nånting är på tok.
Jag förnimmer nåt.
Jävlar.
Nej!
Pållen.
Låt mig hjälpa dig.
Här, det här hjälper kanske.
Snälla.
Kom nu.
Vi måste vidare för att överleva.
Oroa dig inte. Jag tar hand om dig.
Allting ordnar sig.
Pållen, det kommer att gå bra.
Såja, min vän.
Jag ska se efter nu. Går det bra?
Helvete!
Den här livlösa skithålan!
Tänk att vara en hjälplös prinsessa.
Jag är inte hjälplös.
Det finns inget här att hämta kraft ur.
Sa du inte att magin finns överallt?
Nej. Det är förbjudet.
-Av vem? -Yennefer sa att det är farligt.
Aretuza har förbjudit det. Jag har sett vad det gör med folk.
Jag säger bara att det här är nåt gott du kan ha kraften till.
Annars kommer den här varelsen, din vän, att dö.
Om du inte hjälper honom.
Ingen har lärt mig hur.
Sträck dig mot den och släpp in elden.
-Vänta! -Gör det inte.
De som är rädda för det du är, är dödvikt.
Släpp dem.
Visst känns det fantastiskt?
Och tänk att du har haft den kraften i dig hela livet.
Det känns lätt.
Det känns bra.
Det är det.
Det är jag bevis för.
När lågorna slickade mitt ansikte vrålade jag inte.
Jag använde förbannelsen alla sa att jag förkroppsligade.
Samma som flödar genom dig.
Historien upprepar sig.
Fast det är ingen förbannelse. Det är en gåva.
En de antingen vill utnyttja dig för eller förgöra dig för.
De dödade Lara Dorren för den.
Brände mig på bål för den.
Men du, Cirilla…
Du är annorlunda.
Du kommer att förändra allt.
Föraktets tid kommer.
Och sen, till sist, kan du återta det som är ditt.
Din vrede är rättfärdig.
Din hämnd är rättvisa.
De förtjänar att lida. Se till att de gör det.
Du blir också sviken av dina kära.
Lurad.
Du är för alltid deras spelpjäs.
Känn ditt raseri, alvblodsbarn.
Njut av frisläppandet.
Du sa det själv.
Du behöver ingen.
Njut av frisläppandet.
Du är för alltid deras spelpjäs.
Känn ditt raseri.
Jag lämnar dem inte.
De hämmar dig bara.
Det här är din kraft.
Magin finns överallt!
Ditt öde.
Jag vill det inte.
-Du ville… -Jag vill det inte!
-Det är en profetia! -Snälla, sluta.
-Gör det inte. -Jag avsäger mig min kraft.
Ur vägen. Låt mig se.
-Det är hon. -Hur vet du säkert att det är hon?
Har du sett många askblonda, grönögda valpar i öknens utkant?
Ditt tasklösa ollon.
Det är flickan han söker.
Du behöver inte vara elak för det. Ni två, lyft upp henne.
Bära eller brista.
Jag vet att ni är där.
Jag vet också att jag inte är välkommen.
Men min vän är här.
Vänd tillbaka nu
eller dö i den där gläntan,
fula människa.
Pinnar och sten krossar mina ben,
men ord kan också…
…göra skada.
Jag är Geralts vän.
Vita vargen.
Gwynbleidd.
Snälla.
Då väntar jag på honom här.
Min kärlek för dig tar aldrig slut
Den här blomman Du lämnade kvar är för evigt
Och kommer aldrig att dö
För du
Min sköna Ettariel
Blomman som tycktes blank av dagg
Hade blötts av tårar
Och förtrollade blommor vissnar aldrig…
Det räcker, bard.
Han behöver dig. Masa inte.
Oj.
Jag väntade mig inte så mycket folk här.
Jag trodde att ni dryader var exkluderande.
Och…
…en klubb som inte tillät pojkar.
Vad ändrade på det?
Kriget.
Ni ger dem en fristad.
Han mår inte bra.
Geralt!
Är du anständig?
Det är han aldrig.
Jag vet att du hoppar av glädje av…
Jäkl… Fan.
Några nyheter?
Du. Mår du bra?
Jag trodde att Triss hade helat dig, men ja, jag har nyheter.
Men hur mår du? Kan du gå?
-Är det Yen? Eller Ciri? -Yen mår bra. Hon klarade sig.
-Inte Ciri? -Ciri mår bra.
Hon mår bra. Hon är…
Jag är så ledsen.
Ciri är försvunnen.
Yennefer letar efter henne, men Nilfgaard, de…
Jag åkte från Thanedd när jag hörde att du var här.
Jag tog mina Sandflöjt-rutter.
Det ligger en by utanför Roggeveen och…
…de jämnade den med marken.
Jag letade efter överlevande,
men de var beredda att döda alla för att hitta henne.
Det tycks ha fungerat.
Kejsaren har kungjort firandet.
Hon är på väg till Nilfgaard.
Och prinsen satt nere vid sjön
Lycklig med sin siren
Här sökte de att enas om
Vem sin värld skulle överge
Ett hem till havs
Byta mot land
Vem avstår först och när?
För om du önskar ett paradis
Ett liv med din kärlek
Betänk hur du vill ha ditt liv
Och gör en liten uppoffring
Vattnet är vått Stranden torr
Och där de möts där ligger de
Men var de dväljas skall vet de ej
Tidvattnet är lågt och båda vet
Ett hem till havs
Byta mot land
Vem lämnar sitt hem?
För om du önskar ett paradis
Ett liv med din kärlek
Betänk hur du vill ha ditt liv
Och gör en liten uppoffring
Han beslöt sig vid havets rand
En skymningsröd horisont
Hon hade fått honom att se
Sin plats i sirenens hav
Ett hem till havs
Han vet att det kostar
Att byta fot mot fena
För om du önskar ett paradis
Knuffa din älskling åt rätt håll
Om han sjunker i nattmörkret ner
Ta emot hans uppoffring
Undertexter: Jessika Johansson