Du er våken.
Og hyggelig som alltid.
Nei, witcher.
Ingen nyheter om Nilfgård eller jenta. Og nei, jeg spurte ikke.
Still feil spørsmål, så tar de deg.
Hvordan skulle vi hatt disse hyggelige daglige samtalene da?
Rype. Fanget spesielt for deg.
Jeg vil ikke ha den.
Selvsagt ikke.
Utakknemlige tulling.
-Vil han fortsatt ikke spise? -Fortjener han hjelp?
Det bestemmer vi.
På samme måte som vi bestemte for deg og Scoia'tael du ba oss passe på.
Jeg vil aldri befale deg, Milva. Eller sende deg til fortidens grusomheter.
Men du skylder en gjeld.
-Hold ham i live. -Hvorfor er han så spesiell?
Du er ikke den eneste som beskytter fortapte sjeler.
Mange som gjør det, er selv ødelagt.
Jeg hørte at en nilfgårdsk kongelig vogn har blitt sett.
-Hvor lenge til Emhyr har henne? -Jeg aner ikke.
-Hva skal vi gjøre, Geralt? -Hjelp meg opp.
Ta det med ro.
-Stopp! -La ham være.
Han har brukket ryggen. Og se på beinet hans.
Du kan ikke dra med mindre du blir bedre. Du blir ikke bedre om vi ikke får hjelpe.
Du trenger mer helbredende vann og masse hvile.
Rype?
Gi meg den jævla rypa.
Nå vil du ha den.
Det er en merkelig stemning mellom dere.
Jeg vil ikke si hva de skal gjøre, men er vi sikre på at helbrederne er…
…kvalifiserte?
[snakker oldspråk]
Går det bra?
[snakker oldspråk]
Vannet var ikke vellykket. Det er ikke ment for mutanter.
-Pakk. Vi drar i morgen. -Bra.
Jeg foreslår at vi venter til det ikke tyter verk ut av beinet ditt.
Du kan ikke krysse skogen. I hvert fall ikke kontinentet!
Kan du holde det jævla sverdet? Skal du ikke stoppe ham?
Jeg har sagt at han må tenke på seg selv, ikke bare Ciri.
-Du er ikke helt ubrukelig. -Men jeg tok feil.
Han er skapt for å beskytte henne og familien sin.
Jeg må drepe ham for å stoppe ham. Og i selv denne tilstanden
tror jeg han kunne knekt meg som en tannpirker, så nei.
Jeg skal ikke stoppe ham. Hvis han trenger min hjelp, får han den.
Dere er begge gale!
Tror du at du er klar til å finne jenta?
For du ville vært død nå.
Slipp!
Crach an Craite!
Se på deg!
Ingen tegn til Ciri i østlige Skellige.
Noe nytt fra resten av flåten din?
-Hun er ikke død, jeg føler det. -Alternativet er ikke mye bedre.
Det ryktes i sør at Ciri er på vei til Nilfgård.
Hun går aldri frivillig.
Vilgefortz.
En Aretuza-magiker som handler alene. Han tar henne med til Emhyr.
Tribunalet vil snakke om fredsforhandlinger.
Hvis Ciri er med Nilfgård, må vi bli med dem.
-Vil du kjempe for Nilfgård? -Ikke faen!
Ikke frivillig.
Men Ciri er også prinsesse av Brugge og dritmange andre vasaller.
De smørballede herrene vil ikke slåss.
Hvis Ciri blir med Nilfgård, endres hele kontinentet.
Jeg når henne før det.
Da blir det kanskje slutt på snakk om overgivelse.
Vet du hvor denne Vilgefortz har stuet henne?
Ciri?
Ciri, er du her?
Herregud!
Hva skjedde her?
Det er jentene våre.
-Det er verre enn beskrevet. -Vilgefortz er ikke her.
Vi ser etter Ciri.
Da skal jeg spare dere tid. Jeg har gjennomsøkt slottet. Det er tomt.
-Hva slags magi kan gjøre dette? -Ingenting vi kan.
-Vi har aldri sett noe lignende. -Hvordan så vi ikke hvem han var?
Noen gjorde det.
Det krever oss alle å reversere dette.
Sammen.
De fortjener det.
[snakker oldspråk]
Nissa.
Eva.
Elisabet.
Måtte de få fred.
-Jeg vil dra så langt vekk som mulig. -Dette er ikke riktig.
Bli hvis du vil. Jeg må tilbake til Tretogor.
Stopp!
Vi kan ikke bare forlate dem! De fortjener en skikkelig begravelse.
For å hedre dem.
-Huske dem. -Nå skal dere huske dem.
Fornærm oss så mye du vil. Men disse jentene ble drept i Redania.
Vilgefortz gjorde det foran deg.
Han ville ikke tatt dem med hit om hun hadde passet på dem på Aretuza.
Du støttet alltid Brorskapet og hvor viktig det var å beskytte Kaos.
Men med Vilgefortz støttet du mannen.
Spar deg skinnhelligheten. Jeg vet at jeg mislyktes. Og du også.
Løp tilbake til Tretogor.
Ikke glem at du var villig til å la Brorskapet falle, og hvorfor?
Ikke for Kaos. Nei.
Du ødela alle så Vizimir skulle se deg lure i Dijkstras skygge.
Din…
Vi er partnere.
-Jeg stoler på Dijkstra. -Som jeg stolte på Vilgefortz.
Men det er problemet med tillit. Du har den til du ikke har den.
Slutt.
For hvert minutt kommer Vilgefortz nærmere Nilfgård.
Jeg vet ikke hva han eller Emhyr vil med Ciri,
men se hva han gjorde med de jentene.
Vi returnerer dem til Aretuza. Vi gir dem fred.
Så kjemper vi. For å sørge for at dette aldri skjer igjen.
Lukk portene!
Er du sikker på dette?
Nilfgård har spilt kortet sitt. La oss spille vårt.
Vi må ta Dillingen for å sikre vestfronten.
Fringilla.
Du kommer tilbake fra graven akkurat i tide.
Forlat oss.
God dag, min herre.
Mine krigere forteller meg at din ankomst til Aretuza
var med på å sikre det noen kan kalle en seier.
Ja.
Vi lyktes på Thaneddøya på grunn av alvenes ofre.
Det er takket være dem at Brorskapet er knust.
Nord er fortsatt en verdig fiende.
Vi må sikre Xin'treas havner og få kontroll over Yaruga.
Temerias mest kritiske forsyningskjede. Mister du den, taper du krigen.
Du trenger en som kjenner Xin'trea fra innsiden.
En som vil sikre Nilfgårds interesser.
Du foreslår at jeg tilgir dine synder og sender deg til Cintra?
Oss, min herre.
Side ved side.
Cirilla er på vei hjem. Det var det vi alle ønsket.
Og hun vil regjere ved din side som planlagt. Og hun…
…trenger deg her i Nilfgård.
Så la meg tjene deg som keiserlig guvernør i Xin'trea,
og Francesca kan gi folket sitt hjemmet de fortjener.
Jeg må si, Fringilla, døden kler deg.
Og det tror jeg det vil å være keiserlig guvernør også.
Spesielt med alvedronningen ved din side.
Jeg garanterer at du ikke vil angre.
Og takk for at du innså at vi leverte det som ble lovet.
-Scoia'tael fortjener fred. -Scoia'tael?
Nei.
Dere kan lede alvene i Cintra, de gamle, de syke, de som ikke kan slåss,
men Scoia'tael blir hos oss.
De kjenner landet godt. De er en effektiv styrke i nord.
Du mener unnværlig.
De gjør det ikke. Ikke så lenge de tjener meg.
Så frasi deg dem.
Enten dør de og kjemper for oss så resten av folket ditt kan leve,
eller så dør hele folket ditt mens de kjemper for å overleve.
Alvene har ofret så mye. Ikke la det være forgjeves.
Dra.
Gå.
Jeg trodde du var død. Jeg sendte noen for å finne deg i går.
-Jeg kom så fort jeg kunne. -Lik har kommet fortere, det var vitsen.
Vi går videre. Hva har du fra fronten?
Nilfgård har tatt byer i Aedirn, Lyria og Cidaris.
Noe nytt om Radovid?
Vi bruker alle vi har til overs for å lete etter ham.
Dette er ikke som du lovet.
-Det skjedde ting. -Ja.
Dere skulle rense Brorskapet og komme tilbake som helter.
I stedet er Aretuza en steinhaug, Brorskapet har ingen brødre igjen
og broren min ligger død i en jævla grøft et sted.
Jeg ser at du åpner munnen. Ikke gjør det. Ikke prøv å håndtere meg.
Ikke du, Sigismund.
Flaks spiller en rolle i alt vi gjør.
Jeg demper den rollen så godt jeg kan, men vi var uheldige på Thaneddøya.
Noen minutter for sene. En melding fra forsterkninger vi ikke fikk.
En jævla witcher.
Men etterretningen vår var korrekt, og planen var god.
Det hindrer ikke folket mitt fra å tvile på meg.
Du og jeg har vært gjennom tøffe tider, men ikke som dette.
Vi må sette eksempler.
Jeg er lei for det.
Jeg vet hvor godt du liker Philippa.
Men noen må ta straffen.
Ikke skuff meg igjen.
Du ville vært død nå.
Gå og legg deg, witcher.
Han drar.
Med eller uten meg. Er han sterk igjen? Selvsagt ikke.
Se på beinet, det er som en sokk full av klinkekuler,
og derfor må noen passe på ham til han blir bedre.
Du er ikke vennen hans. Du blir med for å få en siste sang når han dør.
Hvordan våger du?
Hans død er verdt tre sanger. Og kanskje et episk dikt.
Du er ubrukelig, og han er virkelig ubrukelig.
Dere kan ikke hjelpe den jenta om dere er døde.
For hver dag jeg tilbringer her, er Ciri i mer fare.
Kun fordi du gjemmer deg for verden, betyr ikke det at jeg må det.
Greit. Dra.
Jeg vil ikke høre det.
Du tar feil. Jeg er ikke redd for å dra.
Jeg er redd for hva jeg ville gjort med dem,
de som skadet meg, hvis jeg gjorde det.
Jeg kjenner den frykten.
Vannet deres skal få deg til å glemme. Det virket visst ikke på meg heller.
Minner den deg om noen du mistet?
Den ser viktig ut.
Den minner meg om noen jeg drepte.
Jeg har prøvd å holde meg utenfor.
-Monster! -Slakter!
Å stenge alt ute.
Livet finner alltid en måte å tvinge meg med.
Eller tvinge deg til å ta valg. Jeg vet det.
Uansett hva de gjorde mot deg, håper jeg de får som fortjent.
Verden funker ikke slik.
Tissaia.
Tissaia, se på meg.
-Redania og Kaedwen har tapt enda et slag. -Når begynte du å bry deg om tropper?
Siden jeg ble ansvarlig for soldaters død.
Denne krigen var uunngåelig.
Var den det?
Du kunne gitt Ciris hode til kongene på et fat for å få støtte.
-Men det gjorde du ikke. -Nei. Jeg kunne aldri gjort det.
Din smerte er min smerte.
Min smerte er din smerte.
De får oss til å ofre så mye.
Det koster å lære magi.
Da jeg kom til Aretuza, ble trollkvinner kastet ut om de ble gravide.
"Delt lojalitet", sa mennene.
Jeg fikk dem til å ta oss på alvor.
Fortryllelsen handlet aldri om Kaos. Den handlet om å sitte ved bordet.
Og Brorskapet kalte meg dristig.
Jeg var desperat. Den første av mange feil.
Slutt. Se deg rundt, alt er borte.
Dra til Brokilon. Redd det du kan med witcheren.
Geralt får hjelp.
Jeg må fokusere på Ciri. Drar jeg til ham uten henne, har jeg feilet.
Det finnes verre feil.
Spar meg det selvforaktelige tullet, å synes synd på deg selv
og å la Vilgefortz få deg til å lure på hvem du er.
Dette er ikke deg!
Jeg kjenner deg.
Innerst inne.
Alt jeg har gjort, alt som har blitt gjort mot meg,
har jeg overlevd på grunn av din tro.
Du er den sterkeste kraften jeg har kjent.
Husk styrken din.
Du er Tissaia de Vries, du er moren vår, og vi trenger deg.
Jeg trenger deg.
Novisenes minnestund.
Tiden er inne.
Gå. Jeg tar meg sammen og kommer.
Takk.
Noe av det første vi lærer om Kaos…
…er at det alltid har konsekvenser.
Denne magien har en pris.
Og til slutt må vi alle betale.
Det er ikke en gave.
Det er et bytte.
Ofte fører byttet oss til mørke steder.
Men det finnes alltid lyspunkter.
Å lære deg har vært det største lyspunktet i livet mitt.
Jeg vil hjelpe deg gjennom neste del av reisen din.
Jeg vet at du vil gjøre store ting, datteren min.
Men det kan ikke jeg.
Det er en pris jeg må betale.
[snakker oldspråk]
Iblant er en blomst…
…bare en blomst.
Og det beste den kan gjøre for oss,
er å dø.
Geralt.
Yen? Du kom.
Det er meg.
Unnskyld. Jeg er så lei meg.
Jeg har henne ikke.
Nei.
Det er min feil.
Jeg lot Vilgefortz slå meg.
Jeg kunne ikke beskytte henne.
Han har ødelagt alt jeg elsker.
Tissaia.
Hun er borte.
Jeg vet det ikke er greit, men jeg er så sint på henne.
Hvem har vi nå?
Vi har deg, Yen.
Jeg finner Ciri. Magikerne klarer seg ikke uten deg.
Det er ikke rettferdig.
Du må helbrede meg, Yen.
-Dryadene gjorde det de kunne, men… -Noen sår kan ikke leges.
Jeg vet det.
Jeg skal straffe Vilgefortz.
Jeg bryr meg ikke om han er keiser, jeg skal straffe Emhyr også.
Si at dette ikke er siste gang jeg ser deg.
Si det.
Jeg trenger deg, Geralt.
Jeg trenger deg også, Yen.
[snakker oldspråk]
Noen må straffes.
Ja, en pris må betales!
Det er sant. Du er her!
Du lever!
Det er godt malt. Det er det virkelig.
Jeg var så bekymret. De skulle aldri ha forlatt deg.
Ikke vær redd, det får konsekvenser.
-Philippa… -Fant meg og hjalp meg hjem.
Deres Høyhet.
Jeg fikk ikke hvile før jeg visste at han var trygg.
Jeg vet at Thaneddøya virker som et tap for saken vår,
men tro meg, kuppet var ikke en total fiasko.
Vi fant den nilfgårdske forræderen
og skapte et maktvakuum i Brorskapet kun vi kan fylle.
Et maktvakuum?
Brorskapet er fortapt, og Nord også!
Jeg har en ny plan for Redania, Deres Nåde.
Du får se.
Ja, du får se, din formskiftende lille dritt.
Du ser fryktelig ut og stinker. Vi bør spyle deg ned snarest.
Jeg blir ikke.
-Hva? -Jeg kom for å be deg om å la meg gå.
-Hvor da? Det er krig. -Og jeg kan ikke hjelpe.
Du har prøvd å finne et formål for meg i årevis.
Ga meg masse stråmannjobber.
Jeg er ikke spionmester. Ikke engang en god prins.
Men jeg har endelig funnet noe som passer meg. Noen.
Han trenger min hjelp.
Jeg har gjort klart et bad.
Finn kappene mine, ta med alt av pels til stofforhandleren.
Få en god pris og gi pengene til meg.
Jeg mener det. Broren min dreper deg ikke.
Det ser ut til at det er opp til oss nå.
Går det bra?
Vizimir.
Han tar vanligvis ikke feil.
Vi dreit oss ut.
Vi lovte ham Brorskapet.
Redania øverst!
Vi så fire skritt frem. Vilgefortz så fem.
Jeg vet du synes Vizimir er dum, men han er kongen.
Og når han krever ansvarlighet…
…får han det.
Noen må straffes.
For Thaneddøya.
Bare si til Vizimir at det var min feil.
Jeg visste jeg kunne legge mitt liv i dine hender.
Men det er ikke strategien.
-Hva? -Jeg planlegger å beskytte oss begge.
Hva mener du?
Alt er i orden.
Han forventer ingen forstyrrelser. Ikke i seremonien og ikke fra oss.
Vi er foran.
Premieposisjon. Når Ciri kommer, tar jeg henne…
Slutt.
-Vi har ofret for mye. -Hva mener du?
-Jeg tar Emhyrs avtale. -Francesca.
Den planen var aldri ekte.
Det kan fungere. Vi kan lede sammen.
Under hans tjeneste igjen?
Jeg vil ut.
Ut av dette stedet, ut av denne krigen og ut av denne sfæren.
Og Ciri, hun kan gi oss det. Hun kan gi deg Dol Blathanna.
-Det er der ute. -Nei.
Dol Blathanna.
Det var et ekte sted.
Håndgripelig. På kartet. Hele verden så det.
Men vi mistet det.
Hjemme er der folket mitt er trygt.
Ikke i en ukjent sfære med en jente med ukjente krefter.
Det er for risikabelt. Spesielt under Nilfgårds beskyttelse.
Nei, har du glemt at ikke alle er trygge der?
Ja, jeg vet hva det betyr. Scoia'tael kommer til å dø.
-Vi redder alle de andre. -Hør på meg. Jeg sa nei.
Emhyr er brutal.
Alle mennesker er brutale. Emhyr er ærlig.
Nei.
Han lyver! Han fikk barnet ditt drept. Og prøvde å få det til å se ut som meg!
Drepte Emhyr barnet vårt?
Ja, det gjorde han.
Og så brukte han Redania til å manipulere dere.
Emhyr drepte barnet vårt, og du visste det?
Hva mener du?
Francesca, alt gikk galt. Emhyr skulle komme til Cintra.
Han måtte stole på meg. Så jeg sa at babyen din var…
-…en måte å holde dere her på. -Holde oss i kamp.
Emhyr drepte barnet mitt.
Og jeg mistet broren min. Mannen min. Og hundrevis av folket vårt.
-På grunn av løgnen din! -Jeg kan ikke endre det jeg har gjort.
Han fortjener det.
Han fortjener å lide slik du har lidd. Vi kan gjøre det.
Ett barn for et annet. Du får evig fred for alvene.
-Vi kan gjøre det. Du må… -Ikke rør meg!
Han vet ikke hva det vil si å lide.
Men det kommer han til.
Og det gjør du også.
Hent noen!
Fort, hent hjelp!
-Sikre slottet. -Ja, min herre.
-Nå! -Følg meg!
-Hvordan skjedde dette? -Sikre utgangene!
Jeg vet ikke. Men jeg skal finne det ut. Og den som er ansvarlig, skal straffes.
Vi må handle raskt.
Fiendene vil dra nytte av tragedien. Si at vi er lederløse.
-Tilkall vaktene. -Følg meg.
Vi kan ikke la de ryktene spre seg.
Det er flaks for oss at Radovid er trygt tilbake.
Mektig av hjerte og ånd,
for Redania først og alltid,
sier vi sammen,
lenge leve kong Radovid!
Lenge leve kong Radovid!
Det er vanskelig å tro at så mye har skjedd.
På en uke.
Hvor mye man har tapt.
Vi har alle tapt noe.
Hjemmet vårt. Historien vår.
Folk vi bryr oss om.
Ikke en god uke for magi.
-Beklager. -Det blir ikke det samme uten Tissaia.
Jeg vet det.
-Jeg har bare ingen tårer igjen. -Bra.
Vi kom ikke hit for å gråte. Hun ville hatet det.
Vi kom hit for å innfri løftet om å aldri la dette skje igjen.
Aretuza er borte.
Magiens fremtid har aldri vært mer ustabil.
-Vi må beskytte den. -Den farligste magikeren vi har sett
har den mektigste kilden kontinentet har kjent.
Vi må fjerne Vilgefortz.
Den gamle vakten er borte.
Det er opp til oss.
Vi avgjør hva vi gjør videre.
Ri, witcher, ri
Med vinden
Den ulende vinden?
Jeg føler det er sagt før. Ulende vind?
Ri, wi…
Forstyrr aldri en kunstner når han er i flyten…
Jeg kjenner deg.
Dara. Du hjalp meg å komme til Xin'trea.
Dara. Ja, jeg husker det.
Han er ment for store ting. Det var ikke det jeg tenkte på.
Jeg var på Shaerrawedd og slåss med Scoia'tael.
Etter at familien min ble drept, var jeg lenge alene.
Da jeg fant folket mitt, trodde jeg at jeg hadde fått noe tilbake.
Formål, håp, familie. Fred.
Men de ble enige om å hjelpe Den hvite flammen med å starte en krig.
Jeg klarte det ikke, så jeg rømte.
Det er greit å være redd.
Jeg er ikke redd. Jeg er lei av å rømme.
Hvis jeg bærer videre på dette hatet, vil det ta livet av meg.
Ja. Det vil det.
Jeg kjente Ciri.
Hun var den første jeg følte meg trygg med.
Om du ser henne igjen…
…si at jeg tilgir henne. Og at jeg beklager.
Jeg kan ikke huske at Vesemirs eliksiroppskrift inneholdt så mange
markinnvoller.
Det gjør den ikke.
Men det er det nærmeste jeg finner ygherngift.
Kom igjen. Se på ham.
Beklager, kompis.
Vær grei med ham.
Den blir ikke like kraftig som Vesemirs eliksir.
Men den bør skjerpe sansene.
Slå henne med…
Ja!
Nei.
Du ville vært død.
-Vi drar. -Ja.
En lovende dag, Herre.
Takket være deg.
Keiser Emhyr var Emreis, Deithwen Addan yn Carn aep Morvudd
ønsker Cirilla Fiona Elen Riannon velkommen,
dronning av Cintra, prinsesse av Brugge, hertuginne av Sodden,
blir herved utstyrt med tittelen hertuginne av Rowan og Ymlac
og slottskvinne av Darn Rowan.
Vår ærede gjest, som vi regner med bringer
fredeligere og lykkeligere tider.
Velkommen hjem. Du er der du hører hjemme.
En glede, Deres Nåde.
Lenge leve prinsesse Cirilla!
Hei, blondine.
Blondine…
Hyggelig å se at du er våken.
Vil du vekk herfra?
-Spiser du det? -Ja.
Eike i et hjul.
Hei, blondine.
Hva sier du?
-Hvem er du? -Jeg er kongen av jævla Ebbing.
Gjør akkurat som jeg sier.
Kayleigh. Hørt om ham?
En av rottene.
Baronen har tilbudt en heftig pris for å fange en av dem.
-Det er derfor jeg ikke har drept ham. -Kayleigh?
Baronen gir deg nok et klapp på ræva og en tønne mjød.
Vår pris er den lille fuglen.
Det er jenta Nilfgård leter etter.
Du er ubrukelig som en evnukk i et horehus.
De fant jenta.
Om de har henne, hvorfor tilbyr prefekten belønning?
Hun er ikke verdt mer enn det hun har mellom beina.
Jeg tar meg gjerne en runde.
-Er noe av maten til oss? -Hold kjeft!
Vi er sultne.
Ser du?
Tispa er adelig.
-For en idiot. -Hun sa hun var sulten.
Skomlik! Gjør som du vil med jenta di, men rotta er min!
Rør ham igjen, så får du denne kniven gjennom øyet.
Sett deg.
-Du er full. -Du er full av trusler.
Har du den?
Du er ikke helt ubrukelig. Godt å vite.
Skyv den til meg.
Han er større enn deg, lille gutt.
Få se. Reis deg.
Vis meg, gutt.
Kom igjen!
-Har dere fest uten oss andre? -Hvem faen er hun?
Fy faen.
Det er rottene!
Jævla rotter!
Jeg og drittungen stikker.
Mistle, bak deg!
Hvor tror du at du skal?
-Nei! -Kayleigh!
Jeg visste at du levde! Din lille dritt.
Ligg unna! De er mine!
Kom hit!
Bra gjort, Reef!
Kom deg vekk!
Hei, trøbbel.
Hva med en rettferdig kamp?
La oss se hva du får til mot et menneske.
Du er ikke mann nok til å slå henne.
Det skal du angre på, din adelige kjerring!
Fy faen.
Hun leker med ham.
Kom igjen, én om gangen.
-Vi rekker det aldri. -Fortsett å gå.
Inn i køen!
-Du trenger mer legitimasjon. Tøm lommene. -Vi når aldri Ciri om vi ikke går forbi.
Jeg kan ta med dama bak hjørnet så hun kan overbevise meg.
Det må finnes en annen vei.
-Ikke på dagevis. -Ta dette.
Bra. Du kan gå.
Takk.
God morgen.
Hei. Hvordan går det?
-Papirer. -Vi har mistet dem.
Men vi vil kompensere for bryderiet med…
Gi meg et øyeblikk.
-Kan du hjelpe? -Om dere vil gjennom, må dere betale.
Det er to oren.
Du må gjøre bedre enn som så.
Den ser fin ut.
Vent litt.
For bryderiet,
venn.
Nei, ikke den.
Veldig fin.
Vær så god.
-Tusen takk. -Bare hyggelig.
Kjære venn, du fortalte meg en gang om en drøm
hvor du vandret gjennom grenseløse enger mot en obelisk skåret med navn på de døde.
-Du så tollen. -Nei!
En kvinne med kalde blå øyne fulgte etter deg.
Om du sier mer, blir hun foreldreløs.
Du kjente henne fordi hun hadde fulgt etter deg.
Bare gå videre.
Vi må til Ciri.
"Hvorfor?", spurte du henne. "Fordi du skulle ende opp alene?"
-Hvorfor lar du ikke jenta og familien gå? -Dra til helvete.
Kanskje jeg tar henne med hjem og ser hva hun kan brukes til.
"Var det fordi hun ville at du, en witcher som ikke trengte noen,
skulle bli redd?"
Du fortalte henne sannheten. Du hadde vært redd hele tiden.
Frem til nå.
Fordi hun hadde tatt alt fra deg, som betød at hun også tok frykten.
Vi vet nå hva det betyr å trenge. Å elske.
Å miste alt. Forbannet være nøytralitet.
Vi er ikke lenger redde.
Kom igjen!
Geralt, sverdet ditt!
Litt hjelp!
Her.
Alle sammen, under vogna!
Ta ham!
Jeg skal drepe ham…
Jeg vet det.
Jeg ville vært død nå.
Jeg har vært fortapt før. Eithne sier at jeg fortsatt er det.
Det hadde vært fint om noen passet på meg slik du passer på jenta di.
Alle er trygge.
Går det bra?
Ikke ennå.
-Du mangler én. -Nei, det gjør jeg ikke.
Kom deg opp.
Hvis du klarer å komme til Nilfgård før meg…
…sier du til den jævla Emhyr at uansett hvor stor hær han har,
og hva slags murer, skal jeg befri Ciri.
Forstår du?
Jeg vet det i mitt hjerte, Geralt, at du vil finne Ciri.
Jeg skal sørge for at det er en trygg verden hun kommer tilbake til.
Og hvis vi må møte dødens kalde blå øyne,
skal vi det.
Men vi blir de siste som faller.
Det er jeg sikker på.
All min kjærlighet…
…Yennefer.
-Siste gang vi redder deg. -Det er løgn.
Hold kjeft og ta alt av verdi.
Skal noen snakke om henne?
-Er hun stum eller noe? -Gi henne et øyeblikk.
De sier at det vil føles ille.
Å ta et liv.
Men det gjør det ikke.
-Vi må dra. -Er hun alene?
Hun kan bruke et sverd.
Hva heter du?
Kall meg Falka.
Ri, witcher, ri
Med vinden som svaier i trærne
Ri, witcher, ri
For skjebnens barn
Ri, witcher, ri
Med vinden som svaier i trærne
Ri, witcher, ri
Ta med stormen som slipper henne fri
Søvnløs under frosne soler
Forræderi og utvalgte
Stå opp igjen, tiden er inne
For å ta tak i himmelen
En gang forrådt, men ikke igjen
Stål vekket hans navn
Med sølv i årene
Og hevn i øynene
Ri, witcher, ri
Med vinden som svaier i trærne
Ri, witcher, ri
For skjebnens barn
Ri, witcher, ri
Med vinden som svaier i trærne
Ri, witcher, ri
Ta med stormen som slipper henne fri
Gale løgner og trolldom
Er ingenting imot skjebnen
Du vil ikke hvile før verden kolliderer
Stå på kravet ditt og velg en side
Ri, witcher, ri
Med vinden som svaier i trærne
Ri, witcher, ri
For skjebnens barn
Ri, witcher, ri
Med vinden som svaier i trærne
Ri, witcher, ri
Ta med stormen som slipper henne fri
Mennesker er mer monstre enn vesener
Witcher mer menneskelig enn dem
Slakter, hvit ulv eller frelser
Witcheren kommer tilbake
Til slutt
Kom igjen!
Ri, witcher, ri
Med vinden som svaier i trærne
Ri, witcher, ri
For skjebnens barn
Ri, witcher, ri
Med vinden som uler Den uler for deg
Ri, witcher, ri
Ikke frykt vinden Den uler for deg
Ikke hør på vinden Den uler for deg
Tekst: Trine Friis