- Я тут уже дві години. - Ну хоч день гарний.
- О так. Дуже. - Так. Непоганий.
Його досі нема?
Ні.
- Що за вираз? Ти щось знаєш? - Таємницю.
- Ти знаєш таємницю? - Ні.
- Розповідай, жінко. - Добре.
Менді сказала,
що після бікіні-автомийки Вілл поїхав додому з Рейган.
Та ну.
Так!
- Ні. - Вілл трахнув твою подругу?
Схоже, що так. Повідомлення дуже відверті.
- Ви переписуєтесь? - Звісно. Ми всім ділимося.
Так, агресивненько.
- Боже. - Знаю.
- Ану покажи. - Я ще не дочитав.
Що там?
Кажу, я ще не дочитав!
Круто.
Дуже дякую.
Ти теж. Сподіваюся, коту стане краще.
Наш малюк уже виріс.
Якось так пихато йде.
Доброго ранку! Я не хочу про це говорити!
Що ти робив учора ввечері?
Хлопці, я зараз не можу. Я дуже зайнятий, як бачите.
- Штиняє. - Келе.
Штиняє?
Фу, чуваче!
- Келе! - Від нього штиняє.
Як таке можливо?
Ну, я кохався з панянкою,
а її водонагрівач зламався, тому я не зміг піти в душ,
і вона робила все агресивно, через що багато чого рухалося.
Слухайте сюди.
Тато буде тут за три години. Треба закінчити презентацію.
Іди додому в душ.
Шейне, я не маю на тебе часу! Тож, будь ласка, звали звідси.
Ти поводишся агресивно. Не будь надто агресивним.
Я б не хотів, щоб ти мене вигулював у квартирі, як секс-кота.
- Це було сексуальне кошеня. - Сексуальне кошеня!
- Я все знаю. - Нічого ти не знаєш.
- Я все знаю. - Ні!
- Я тебе обблюю! Мене знудить! - Не блюй на мене.
- Обблюю, якщо ти мене знову торкнешся. - Фу, гидота.
- Це він написав? - Так.
Не віриться.
ШИНИ
Привіт, Вілле.
Привіт, Дейве. Як справи?
Ти говорив з моїм татом?
Ага.
І як клімат?
Злий.
Наскільки?
Він нічого не сказав, але...
Роби кляту роботу!
...просто прийшов, випив кави.
Але я відчув.
Як це ти відчув?
Просто відчув.
Гаразд! Ну, він прийде сьогодні, і я просто не хочу, щоб він лютував.
Якщо поговориш з ним ще раз, гадаю, треба заходити із цього боку:
«Вілл хотів зробити, як краще»,
і тоді просто пояснити чому.
«З найкращими намірами. Вілл намагався».
Скажи йому це!
Скажеш? Будь ласка.
Добре. Усе буде добре, чоловіче.
І ще прошу вибачення за те, що я тобі сказав.
Я переборщив, і це було неадекватно. Мені шкода.
Чуєш, Вілле, сьогодні вранці я побачив щура біля будинку,
обом його лапкам був гаплик. Задні лапки були зламані,
але маленький намагався повзти двома передніми лапками.
Він так боровся, але було дуже важко.
Якби це був я, я б уже здався, а він не здався.
Клятий Нью-Джерсі!
Продовжував повзти, хоча шанси в нього були мізерні.
І дуже болісна смерть могла спіткати його будь-якої миті.
Тоді я згадав про тебе.
Це було неймовірно сумно. Дякую, що розповів.
- Ти хороший хлопець. - Усе. Бувай.
Гарного настрою. Позитивної енергії.
Це Джон. Залиште повідомлення.
Привіт, тату. Це Вілл.
Певен, ти трохи засмучений через ситуацію з бікіні-автомийкою.
Якщо ні, це правильний крок.
Але як засмучений,
хочу сказати, що мав найкращі наміри.
А ще я маю нову маркетингову стратегію і хочу, щоб ти про неї почув,
бо вона справді крутяцька.
Я розумію, що це нагадує ситуацію з хлопчиком, який кричав: «Вовки!»,
але ти не забувай, хлопець вкінці загинув,
бо він кричав:
«У мене чудова ідея», і всі сказали: «Та ні», а це була правда.
Тату, кажу тобі. Вовк! Вовк іде!
Ідея — це вовк.
Тож передзвони, як зможеш, або приходь сюди. Люблю тебе.
Ну, я досі штиняю?
- Так. - Чорт!
Що мені робити, щоб заспокоїти тата, коли він приїде?
Я вдам зайнятого. Люди менше зляться на зайнятих.
Твоя ідея не просто погана, а ще й дратує.
Я думав увімкнути Енію абощо.
Вілле, тут чоловік приїхав за шинами.
Потрібен новий пильник. Продам йому.
Ні! Шейне, я продам.
Тобі туди не можна, тхнеш кицькою.
Це зовсім непрофесійно.
- Ну все, дай... - Стає тільки гірше, чуваче!
Шейне, я тебе ним замащу!
Піду й перевірю, чи працює твоя ідея з шинами.
Господи боже, Шейне.
Привіт, пане Мюррей. Як справи?
Добре. А у вас?
Я в порядку.
Зазвичай це не я роблю.
Цим займається менеджер Вілл, але ми тримаємо його подалі від клієнтів, бо...
Пані...
Ось той хлопець.
Помахайте.
Усі в захваті.
Ну, поки ми знімаємо шини, вам іще знадобиться новий пильник.
Він близько 200 баксів, але ви ж 400 віддасте за шини, тому...
Гаразд, так.
Я зараз повернуся.
Ідея працює!
- Чудово! - Так!
Що ти казав там про мене?
- Та ми не говорили про тебе. - Говорили. Показував на мене.
Показував? Я такого навіть не пригадую.
Дурня... Не завжди все про тебе.
Дурня, бо я думаю, ти вказав на мене, підійняв великий палець,
і в нас був зоровий контакт?
Ти певен?
Я пішов туди,
зустрів клієнта, впихнув товар,
тоді говорили, ти тхнеш кицькою, а це непрофесійно.
- І вказали на тебе. - Що?
Чортик, я забув про це.
Ти сказав, я...
Кого це хвилює?
Ідея працює.
Дешеві шини. Це наша нова ініціатива.
Дешеві — неправильне слово.
Я почув, коли ти сказав це вперше.
- Наче шини фігові. - Та це ж батл слиньків.
Презентацію треба через три години. Це перший слайд.
Мені зараз не потрібен цей твій настрій. Не потрібен!
Подумай. Не тре волати «дешево» на всю презентацію.
- Зміни слово, далі легко піде. - Так.
- Тобі що, немає чим зайнятися? - Так.
Браво!
Віллі-дуполюб упорався!
Відсвяткуймо це, хлопче!
Знаю пані з пекарні, попросив про послугу.
Чудова дупа. Дивовижна.
Скажи? У мене встав, коли я його забирав.
Ну, що сталося?
Я кохався з жінкою, яка весь день була на сонці.
- Ясно. - У неї було брудно. У неї були змії.
Але маю піти в душ і повернути до презентації.
- Чудово. - Гей, дивись.
Ні!
Іди сюди!
Я не готовий!
Весело вам тут?
Так.
Привіт, тату!
Вибач, що перериваю вечірку, Вілле.
Це не моя вечірка.
На столі стоїть торт.
Вони насильно влаштували вечірку.
Насильно, га?
Як у школі, коли тебе змушували
відкрити бар і взяти «Джеймсон».
- Я ж казав, що це не я. - Ага. Ну, задувай свічки.
Вони не мої. Не задуватиму.
- Задувай. - Вони не для мене, щоб задувати!
- Загадай бажання і задуй кляті свічки! - Гаразд!
Ні! Ти досі тут!
Знаєш,
з тобою тут одні проблеми.
Спершу був той божевільний феміністичний розпродаж.
Це не те, що ти думаєш.
Тоді я намагався спонукати тебе продавати, а ти втратив гроші.
А на додачу ще й бікіні-автомийку влаштував?
Це його ідея!
А тоді зірвався на жінку, з якою я намагався вести справи.
А тепер вони хочуть мене обдурити після закінчення угоди!
Я дав тобі роботу, а тепер ти ускладнюєш мені мою.
Дай свій ключ.
Тату, припини.
Ключ, Вілле!
- Добре. Хочеш ключ? - Так.
Футболку теж?
Господи милостивий!
Боже!
Вона зосередилась на цій зоні, я не міг її відтягнути.
Тату, у мене...
Насправді в нас була гарна ідея, і це б спрацювало!
Ось і все. Розважайся, пропонуючи дешеву заміну оливи придуркам.
Якого біса?
- Подзвони матері, вона хвилюється! - У мене зараз нема часу.
І вона робитиме ось так, тому...
Ну, я візьму шматок цієї дупи, якщо ви не проти.
- Ще комусь? - Не треба.
- Мені. - Ану валіть з мого кабінету!
Ага.
ОСВІТЛЕННЯ ВІДСІКУ ДВИГУНА ГАЛЬМА
ЗАМІНА ОЛИВИ
БУДЬ ЛАСКА, НЕ БИЙТЕ І НЕ КОПАЙТЕ!
ДЯКУЮ
Мій бонус пропав. Я збиралася поїхати в Таїланд.
- Таїланд? - Так, там роблять що завгодно.
Тобто «що завгодно»?
Неважливо, Келе.
Гаразд, усе готово. Ось ваш чек і ключі.
- Дякую. - Дякую, що зайшли.
Гарні шорти!
Дякую. Люблю їх, бо з ними можна не носити білизну.
Клас.
Що?
Мені нудно.
- Ну, тоді попрацюй. - Ні.
- Не вірю, що ти не заступився за Вілла. - Припини. Ти теж нічого не зробив.
Ти поводився жалюгідно.
Що я мав робити? Він ж не Спартак.
- А міг ним бути. Міг. Так. - Так?
Я маю стояти там і кричати: «Ні, я вигадав бікіні-автомийку! Я Вілл!»
-«Я Вілл». -«Я Вілл».
«Я Вілл».
«Я...» Дідько!
«Я Вілл, Шейне!»
Хочеш дещо порахувати?
Ти вмієш рахувати?
- Порівняєш наші й Белмонтові продажі? - Так.
- Можна я? - Так, звісно.
Віллів ноутбук ще тут?
Певно.
Чорт!
Цей нічогенький. Гаразд. Вибач.
Чорт!
- Чотири, 7, 9, 6... - Гей, дядьку Джоне.
- Так. Не зараз. Ми зайняті. - Дуже швидко. Я дещо покажу.
До того, як його звільнили, він хотів показати презентацію,
і я думаю, ми зобов'язані вислухати його.
Тож я проведу вам презентацію.
«Справжня відвага у тім, щоб глянути в очі небезпеці, як боїшся».
Про це варто подумати. І він...
Це із «Чарівника країни Оз».
Книжки. Гаразд. Чорт.
Слухайте, у Вілла є гарна ідея.
Як змінимо стратегію на продаж дешевих шин,
нам буде набагато легше щось впарювати.
- Це ідея Вілла? - Так.
Боже. У Вілла знову ідея. Господи.
У Вілла лише ідеї й були за останні 20 років.
Він живе в квартирі, за яку я плачу, а він собі ідеї придумує.
Це Вілл придумав піти в аспірантуру.
Не закінчив.
Дві штуки на уроки фортепіано,
а він навіть пісню з «Щелеп» грати не вміє.
Вілл запросив репортера, а той шантажував нас на оплату реклами за 900 доларів.
Ідеї у Вілла завжди однакові.
Він не доводить діло до кінця, а я потім ще й розгрібаю це.
Мільйон ідей, але жодної дівчини.
Так, бувають погані ідеї.
Знаю. Але ця гарна. Вона спрацює.
А ще... проблема з дівчиною?
Це, може, теж скоро вирішиться,
бо він сьогодні смердить, як кицька.
Мили його в майстерні.
- Що? - Та ну!
- Трахнув одну з тих у бікіні. - Не розказуй.
Найстрашнішу, але таки трахнув.
У Кайли є повідомлення. Кайло!
Вітаю, пане. Ось ваше замовлення.
Дідько, як тут смердить.
Ну все! Бувай!
«Вона здається більшою в позі собачки, але я боявся, що корч схопить...»
Досить.
- Супер. - Бачите? Іноді Вілл ставить жінок раком.
Іноді у Вілла є гарні ідеї. Це одна з них.
Келе, покажи підрахунки.
Усі майстерні за останні три місяці.
Кожен, хто приходив за шинами, майже завжди робив щось додаткове.
Усі вони приїхали за дешевою заміною оливи.
Рідко хто брав щось додаткове.
- Це ви зробили? - Так.
Із підрахунками все добре.
І... Віллу перепала кицька.
Так...
Гаразд, повертаємось до роботи.
«Веллі Фордж Автомотів».
Вибачте, я можу вам допомогти?
ТАТО РОБОТА
Агов, Вілле, це тато.
Так, я...
Мені шкода, я погарячкував.
Так, просто...
Важко зважувати всі варіанти,
які я зараз розглядаю.
Але, здається, ти тут усім далеко небайдужий.
І...
Тобі теж не байдуже.
Чесно кажучи, твоя ідея гарна.
У мене лишилося небагато часу,
перш ніж вирішити щодо продажу,
але ця...
ця ідея з дешевими шинами...
Спробуймо.
Гаразд?
Спробуймо.
Переклад субтитрів: Марія Подвісньова