ЗА ОКЕАН
Інформацію підтвердили. Хлопці знову в таборі Мілль.
З ними все добре?
Вони живі.
Уже легше.
Ти розумієш, що, якщо вони говоритимуть, то про тебе?
- Про мене вони не скажуть. - Якщо пощастить.
Якщо Віші дізнаються від них про тебе,
ми тебе не зможемо захистити.
Під тиском ми заперечуватимемо, що знаємо про тебе.
Як? Я живу з Томасом.
Вілла Ейр-Бел - великий дім.
Звідки він знає, чим займаються мешканці?
Томасе.
Томасе!
Вирішувати не мені. Ми лише виконуємо накази.
Хто ви?
Тепер ти питаєш?
Хто ви? Куди ви йдете після цих зустрічей?
А ти? Лавґроув узагалі справжнє прізвище?
Не треба.
Ні! Ви можете вдавати, що нічого про мене не знаєте,
але я відкрита книга! Це я про вас нічого не знаю!
Ця війна важливіша за нас, Мері Джейн.
Нацисти знищують Манчестер.
Треба витягти хлопців до Різдва.
І це мусиш зробити ти.
Сама?
Марґо.
Я піду з нею.
Хай іде сама.
Бо я витратний матеріал.
- Бо ти винна, що вони там. - І чому я мушу це робити?
Якщо ні, ми припинимо фінансову підтримку Надзвичайного рятувального комітету.
Доброго ранку.
Що зі мною?
Нічого такого.
Я надто гарно сплю.
Це добре.
Усі на віллі хочуть скоріше вибратися звідси.
Щодня питають мене коли.
Твої допитливі сусіди зрозуміли, що ми робимо?
Хіба це має значення?
Для когось має.
Нас не хвилює їхня думка, правда?
- Не хвилює. - Ні.
Ганна Арендт завжди встає на світанку.
Ми разом були в концтаборі Ґюрс,
коли німці вторглися в Париж.
Це був повний хаос.
Французькі охоронці кинули пости й лишили ворота відчиненими.
Але я не могла піти.
Мене
паралізував страх.
Ганна...
Ганна просто піднялася і вийшла,
наче це була найпростіша річ.
Вона надихнула мене теж піти.
Якби я могла їй віддячити й вивести її звідси.
Доброго ранку.
Вибачте, міс Арендт.
О ні, просто...
ваша мова.
Вибачте. Моя англійська...
Знаєте, власне...
я в Берліні трохи навчився німецької.
Чим ви займаєтеся?
Перекладаю на англійську роботу мого друга, Вальтера Беньяміна.
Це хороший спосіб вивчити англійську.
Америка буде перед вами в боргу.
Тоді скажіть Америці дати мені візу.
На жаль, я вам із цим не допоможу.
Бо я не в списку?
Варіане.
Я поспішаю.
Відсвяткуймо Різдво тут. Піднімемо людям дух.
Що скажеш?
- Можна прикрасити те дерево. - Євреї ж не святкують.
Ми в Європі. Тут усі святкують Різдво.
Варіане, прошу, поговори зі мною.
Ні.
- Гаразд. - Лишу це тобі.
- Може, щось тихе? - Добре.
Легше.
- Так. - Без проблем.
Тиша - це добре.
- Добрий ранок. - Добрий.
Нам треба поговорити.
Я саме йшов.
З тобою теж, будь ласка.
Сідай.
Мені треба витягти британських полонених з табору.
- Ну а як же. - Будь ласка.
Навіть якщо це можливо, звідки ви знаєте, що вони там?
Я сама не знаю нічого, але я довіряю своєму джерелу.
- Це офіцер британської розвідки? - Керівниця спецоперацій.
Вона називає себе Марґо.
- А Лавґроув? - Працює на неї.
Так і думав.
Познайомте нас.
Допоможеш із цим - влаштую вам зустріч.
Будь ласка.
Я не зможу сама.
Ми не можемо зайти туди, не знаючи, як вийти.
Белмер там був.
Художник?
- Він на віллі. - Так. Я можу з ним поговорити.
Будь ласка.
Я огляну периметр тюремного двору.
Доброго ранку.
Доброго.
Доброго. Ми вас скоро почнемо приймати.
- Доброго ранку. - Доброго.
- Я подумав. - Варіане...
Треба переглянути інтерв'ю на рахунок усіх можливих шляхів.
Хтось може потрапити в США,
наприклад, як студент.
Доброго ранку. Ви на інтерв'ю?
Я Ділон Різ, пане Фрай. З консульства США.
- Перепрошую? - Я казала.
- Я ваш наступник. - Наступник?
Вас звільнено, але ви й так знаєте.
- Не кажіть дурниць! - Ось, тримайте.
- Доба, щоб покинути країну? - У листі чітко пояснюється.
Вашу французьку робочу візу скасували разом із роботою.
Не хвилюйтеся. Зі мною це місце працюватиме як швейцарський годинник.
- Ти дзвонила Бінґему? - Так, він не знав.
- Варіане, не допусти цього. - Не допущу. Я боротимусь до...
Охолоньте.
Що ви сказали?
Пане Фрай, ми всі дорослі. Усе буде добре.
Нікому про це не кажи.
Я повернуся.
Гарного дня.
Мені дуже шкода.
Я повернуся.
Мені дуже шкода.
Я маю його побачити.
- Але... - Зараз!
- Наступної середи. - У середу? Ні, це надто пізно.
Як шкода!
Паттерсоне?
Паттерсоне!
Ви так не можете.
Пане Фрай, ви перебільшуєте мої можливості.
Я лише бюрократ, що виконує накази.
Що ви їм сказали?
- Про вас? - Так.
Виключно правду.
Пане Белмер?
Можна поставити вам...
незвичайне питання?
Ви щось пам'ятаєте про табір Мілль?
Я про табір Мілль пам'ятаю все.
Я не забуду жодного сантиметра того місця, поки я живий.
Відчуття інших людей, притиснутих до мене вдень і вночі.
Їхні теплі вологі тіла.
Сморід людства.
Гадаєте, ви б змогли створити для мене
модель того, що всередині табору
і ззовні?
Навіщо?
Я хочу допомогти іншим людям утекти.
Тоді звісно.
Можете збиратися тут коли завгодно. Тут безпечно.
Дякую.
Панове.
Це довга гра.
Спочатку ми виженемо німців з Франції,
а потім французів з Африки!
А чому серед нас білий?
Я єврей.
Усе одно білий.
Для Альберта це так само важливо, як і для нас.
Панове.
Нам потрібні союзники.
І потрібна зброя.
Тренування. Розвідка.
І де це взяти?
Спочатку в британців.
Британців? У них найбільша колоніальна імперія у світі!
Але зараз вони розділяють наші цілі.
Якщо ми завтра дістанемо їхніх в'язнів, це покладе початок співпраці.
Хто зі мною?
Ось список нинішніх в'язнів.
Там ті, кого ви шукаєте.
Я можу повідомити їм про вас.
Але ви маєте бути готові діяти швидко.
Ми охороняємо периметр табору.
Стріляємо на смерть. Така робота.
Вогонь реально притримати...
максимум секунд на 60.
Якщо французи подумають, що ми відпускаємо в'язнів,
повірте,
вони нас застрелять.
У мене є гарні новини, і є ще кращі.
- З яких почати? - Мені бракувало американців. Кажіть.
Гарна новина в тому,
що європейські клієнти дуже відкриті до діалогу з нами.
Вип'ємо за це.
Мета ACM, хай би яким був результат цієї клятої війни, проста.
Ми хочемо, щоб американський бізнес процвітав у регіоні.
Бо як ще прищепити демократію?
Треба працювати з обома сторонами.
Саме так.
Якщо Рузвельт оголосить війну, він позбавить нас місця за столом.
Точніше й не скажеш.
І ось ще кращі новини.
ACM хоче офіційно запропонувати вам роботу.
Мені?
Пробачте, якщо це недоречно,
але нам потрібна людина в Європі,
і мені не спадає на думку ніхто кращий.
Це якщо і коли ви будете готові перейти в приватний сектор.
Так уже сталося,
що я можу покинути службу
навесні, коли мені буде 50.
Варіане.
Чому ти так сердишся?
Який із законів, що я порушив, тебе обурює найбільше? Боротьба з фашизмом?
Приховування радикалів?
- Любов до чоловіків? - Годі.
Якщо в нашому світі усе, за що варто боротися, незаконно,
а все варте наших дій - злочин,
тоді я злочинець.
Я не вибачатимуся.
Ти брехав мені про те, на кого працюєш.
Я замовчував. Були причини.
І наразив усю мою операцію на небезпеку.
Як скоро французи дізнаються, що я дію з...
Звідки? З британського шпигунського гнізда!
Дізнаються американці - мене притиснуть усі.
Мені варто покинути цей будинок
і забрати всіх із собою. Але куди нам іти, Томасе?
Нам нема куди йти!
Чому ти працюєш на британців?
Бо лише вони б'ються з нацистами.
Вінстон Черчилль - друг євреїв.
Вінстон Черчилль - злісний антисеміт за зачиненими дверима.
Мені байдуже до його зачинених дверей.
Мені байдуже, у кого що за зачиненими дверима.
Черчилль обіцяв дати нам батьківщину.
Вона нам потрібна.
Ганно.
Я не зможу допомогти.
Я втратив роботу й мене викидають з Франції.
Але ви маєте права.
Американські права!
Проте я у Франції.
Ми всі у Франції, пане Фрай.
Так.
Як американець, ви маєте право бути тут як турист. Я - ні.
Мабуть, я найбільша німка, яку ви знаєте.
Я сумую за всім з батьківщини.
За мовою,
поезією,
навіть погодою.
Але я більше не громадянка Німеччини. Розумієте?
Жодних прав.
Мабуть, ви сумуєте за домом.
За домом?
Я його не маю, пане Фрай.
І країни теж.
Єдиний вхід тут.
Колючий дріт місцями слабкий і досить тонкий, можна перерізати.
Коли я там був, хлопці рили тунель ось тут.
Отже, треба привести британців
до цього місця вчасно.
- Його вже мали закрити. - А може, ні.
Принаймні це шанс.
Туре дасть мені стрілецьку форму.
Ти відволічеш охоронців. Я прослизну і знайду чоловіків.
Тоді зустрінемося тут, біля колючого дроту.
А якщо ти застрягнеш усередині?
Не застрягну.
- Туре сказав в'язням чекати сьогодні. - Добре.
Ти знаєш Ганса Фіттко?
Що?
Ти знаєш когось на ім'я Ганс Фіттко?
Це список в'язнів табору Мілль.
Але він мертвий.
Що відбувається?
У таборі з британськими в'язнями є якийсь Ганс Фіттко.
Твій брат?
Мій чоловік.
Що? Ти одружена?
Цього не може бути.
Але якщо це так? Тоді ми маємо його витягти.
Дозволь мені зробити це для тебе.
Будь ласка, я тобі завинила.
- Так. - Так.
Мері Джейн, не роби цього.
Це не твоя справа.
Висадиш мене перед воротами. Я відволічу їх Даґобертом.
Твоєю собакою?
Це моя задача, і я її виконаю, як зможу. Ти водиш машину?
- Мері Джейн. - Я думала, я сама по собі.
Треба показати чоловікові Лізи щось знайоме, бо не повірить.
Дай нам щось.
Є одна річ.
Моя обручка.
Принеси її мені.
Полю...
Я думала, він помер.
Війна - складна річ.
Він хороша людина.
Неси обручку.
Будь ласка.
Дякую, пане.
Туристичні візи. Номер 134.
Так.
Три місяці.
Потрібна ваша місцева адреса. Це вона?
Так.
Це готель?
Ні. Приватна резиденція.
Тоді потрібен підпис орендодавця. Хвилинку.
Пане, пробачте...
Вілла Ейр-Бел. Авеню Жан-Ломбард, 63?
Так. Чому це потрібно? Орендодавець - пан Томас Лавґроув.
Але тут сказано, будинок належить пані Марґаріт Нуже.
Гаразд.
Мадам Нуже.
Пане Фрай.
Здається, мені потрібно,
щоб ви дещо підписали.
Якщо це правильно,
потрібен ваш підпис ось тут.
Гарного дня.
Дякую.
Гадаєш, це спрацює?
Ми у Франції.
Думаєш, білий охоронець відрізнить двох чорних?
Щасти.
Побачимося по той бік.
Усе вийде.
Ось так.
Добрий вечір.
Пам'ятаєте мене? Я до чоловіка.
До мого чоловіка.
Зараз? Зараз не відвідують.
Будь ласка! Ви впевнені?
Схоже, ви не зрозуміли. Пані, ви маєте піти.
Я розумію.
О ні!
- Мій собака! - Гей!
- Собака! - Ні!
Ловіть собаку!
Даґоберте!
Ловіть собаку!
Боже мій! Даґоберте!
- Усе добре? - Так.
- А в тебе? - Так. Змогли?
Ідіть.
Біжіть.
Сюди.
- Бачите світло? - Так.
Добре.
Слухайте! Ідіть у той бік. Зустрінемося біля машини.
Чекайте! Де Поль?
- Поль? - Поль.
Я не...
- Де Поль? - Не знаю.
Швидше!
Ну ж бо.
Давайте.
Даґоберте!
Боже мій, Даґоберте! Ні! Я маю його забрати.
- Мері Джейн, стій! - Ні, усе добре! Лиши мене.
Усе добре. Я впораюся.
Візьми машину. Ключі в тебе.
Я тебе не залишу.
Стояти!
- Чорт! - Ходімо! Мерщій, ходімо!
Добре.
Красиво.
Вирішили свою проблему з візою?
Так.
А мою?
Повірте,
якби я міг щось зробити, я б зробив.
Хіба?
Більшість людей уже не наважуються діяти самостійно.
Я не такий, як більшість.
Доведіть це.
Мері Джейн.
Гей. Що сталося?
Усе пройшло ідеально. Але...
Ми втратили собаку.
А військовополонені?
Вони їдуть на мотоциклах.
Де Ліза?
Усе гаразд.
Я...
Я чекала на тебе.
Але ти так і не прийшов!
Лізо.
Ти так і не прийшов!
Лізо.
Мері Джейн.
Я...
Я знаю, як ти почуваєшся.
Я втратив...
усіх.
Я втратив батьків,
друзів.
Я втратив сестру.
Урсулу?
Ні. Я...
Я маю ще одну.
Єву.
Єва - молодша.
Знаєш...
ти не можеш розклеюватися,
бо ти...
ти сьогодні була неймовірна.
Це було таке складне завдання,
але ти була налаштована врятувати чоловіка Лізи.
І ми це зробили.
Ти мусиш
рухатися вперед,
бо...
Лізо.
Я жив там думкою про тебе.
Я теж злочинець.
Я знаю.
Чому цей будинок належить мадам Нуже?
Вона працювала на мене в Парижі багато років.
Знала, чим я займаюся.
Вона знає, що ми робимо тут?
Я перевозив євреїв до Палестини.
Коли нацисти прийшли в Париж...
вона допомогла втекти.
Я їй завдячую всім.
Одного дня я поїду й звідси.
А їй лишиться цей будинок.
Варіане, це новий світ.
Старі правила не діють.
Але якщо правила не діють,
де нам знайти наш компас?
У нас самих.
Один в одному.
Доброго ранку.
У мене була найкраща ніч.
Так приємно казати це німецькою.
Збожеволіла не наша мова.
Ні.
Одного дня Німеччина оговтається від цього.
Одного дня - можливо.
Але ми живемо зараз.
Зараз я почуваюся дуже живим.
АЛЬБЕРТУ ГІРШМАНУ
У. ГІРШМАН ГОТЕЛЬ «ДЮ МАР», ЛІСАБОН, ПОРТУГАЛІЯ
Мій любий брате.
Я нарешті дістала нам обом американські візи.
Ти можеш забрати свою в консульстві США в Марселі.
Знаю, ти не любиш, коли тобі вказують, що робити,
але з поваги до наших батьків, будь ласка, забери візу.
Приїжджай до мене в Лісабон, щоб ми разом вирушили в Америку.
Ми обоє втратили вже багато.
Я відмовляюся покидати тебе.
Твоя любляча сестра, Урсула.
Бінґеме.
- Дякую, що прийшли зустрітися. - Пробачте через Різа. Я не знав.
Було принизливо, але він нешкідливий. Я якось працюю.
- Паттерсон не випхав вас з Франції? - Я так легко не здаюся.
Добре.
Ви маєте дещо зробити.
Її звуть Ганна Арендт. Для неї є місце на кораблі до Карибів.
Капітан - мій друг.
Їй потрібна віза.
Порт закрито.
Він відкриється, і ми будемо готові.
Власне, віз потрібно багато. Корабель великий.
Вам варто послухати меморандуми,
які видає керівництво Держдепу.
«Євреї страждають, але історія показує,
що страждання їх не дуже вбивають.
Якщо їх і приймати, то лише літніх людей, що не народжуватимуть і не шкодитимуть».
У порту Нью-Йорку розвертають кораблі з біженцями
зі страху, що на борту німецькі шпигуни.
Тим часом мій бос, мій батько й багато інших...
Слухайте, я на вашому боці,
але Варіане, чесно, я не можу відхиляти прямі накази.
Можете!
Назвіть мене її спонсором. Скажіть, я вам погрожував.
Мені байдуже.
Зробіть усе можливе.
Будь ласка!
Я можу робити три на тиждень
максимум.
Дякую.
Полю.
- Дякую, що звільнив наших людей. - Наших людей?
Ви британка.
Британці на правильному боці,
тож я борюся разом з ними.
Я чула, у тебе є, що сказати про світ. Великі плани.
Я вважаю, ця війна - це наш шанс переосмислити себе,
щоб пробити шлях до свободи зсередини.
Європа звільниться, коли будуть звільнені колонії.
Полю, які в тебе думки?
Весь нацистський логістичний апарат покладається на залізницю.
Південь Франції не під нацистською окупацією.
Поки що.
- Треба вдарити у вразливе місце. - Як?
Цільова атака на головну залізницю,
що з'єднує південь з Гестапо в Діжоні.
Мости нелегко відбудовувати.
Нам потрібна вибухівка. Можливо, зброя і розвіддані.
Ви можете це надати?
Так.
Ось, це тобі, дівчинко.
Дякую, Гансе.
- З Різдвом. - З Різдвом.
- Дякую. - Будь ласка.
Пробачте, що не доставила вас додому.
Повірте, пані Ґолд,
це набагато краще Різдво, ніж ми очікували.
Щасливого Різдва.
- Щасливого Різдва. - Щасливого Різдва.
Веселого Різдва.
Комісаре! Веселого Різдва!
Чим можу бути корисний?
Американка вдерлася до табору.
Що? Хто?
Мері Джейн Ґолд.
Вона навіть пачку пластівців не вміє розкрити.
Хіба?
Ви не знаєте це створіння?
Мадемуазель Ґолд працює на британців.
Британців?
Вона звільнила трьох британських солдатів і лишила собаку.
Це військовий злочин.
- Ви ж не можете звинувачувати мене. - Ще й як можу.
ЗА ОКЕАН
ЗА РОМАНОМ ДЖУЛІ ОРРІНҐЕР
ЦЕЙ СЕРІАЛ - ХУДОЖНІЙ ТВІР НА ОСНОВІ РЕАЛЬНИХ ПОДІЙ І БІОГРАФІЙ.
Переклад субтитрів: Ольга Галайда