Och nu ger vi oss in i en kollektiv dröm.
Du låter som en magiker.
Jag är magiker.
Vik papperet som jag.
Och...
...skicka det vidare.
Det var det.
Öppna dem.
Nu så!
"En fräck son suckar hennes nysningar."
"Det urgamla havet äter sina barn."
"Min druckna terrier hatar vår måne."
"Alla glömda sniglar älskar en krita."
"En trött skurk dansar i vågorna."
"Det fåniga trädet längtar efter rättvisa."
"Det utsökta liket behöver mer vin."
Ja!
Pappa!
Kom ut därifrån.
Det sitter nåt konstigt under bordet.
Va?
Vadå?
Så vi har en spion.
- En mikrofon. - Hur funkar den?
- Radiosignal, batteri. - Troligen en fjärrinspelning.
- Av vem? - Mikrofoner skaffar man lätt.
Frågan är ju inte vem som lyssnar, utan vad de har hört.
- Fritagningen planerades vid bordet. - I detalj.
- Jag måste få ut alla härifrån. - Jag kan ta upp till 300.
- I morgon? - Med papper, ja.
Bra, då måste jag sätta fart.
Lite till. Lite mer, lite mer.
Stopp! För långt.
Åt höger. Okej, stopp...
Stopp!
Precis där. Perfekt. Och så korgen där borta.
Stanna, stanna.
Vad ska vi göra åt de där dårarna i Emergency Rescue Committee?
Varian Fry är väl knappast inblandad i det här?
- Mary Jayne Gold är en sak... - Mary Jayne Gold är absurd!
Fast absurda amerikaner som stökar med fransk polis stökar till det för mig.
Fritagningen måste ha letts av nån annan.
- Var är Reese? - Ni sände honom till ERC.
Då får jag sätta min lit till er, Bingham.
Hitta nån annan utlänning att ge skulden innan Frot inriktar sig på miss Gold igen.
- Jag? - Bara få det gjort!
Kolla i arkivet efter nån som sökt visum under det senaste året.
Välj nån vi kan spåra, nån som inte är amerikan.
- Ni kan inte be mig... - Det var allt.
- Vill ni att jag tar hunden? - Nej.
God morgon.
Fry!
Lugn, Reese. Jag sökte Lena.
- Var är alla? - Det ryktas att...
- Vi går ut. - Ja.
- Hur många har du fått ihop till fartyget? - Kanske 50?
Han kan ta 300, men lägger ut i morgon bitti.
Va, vi hade ju två veckor på oss?
Vichy öppnar och stänger hamnen som de vill, så vi måste passa på.
- Har du hört av Bingham? - Bretons visa kom tack vare MoMA.
Mehrings och Arendts är klara, men han kan bara göra några i taget utan att avslöjas.
- Utmärkt. Och brevet från Kinas konsulat? - Bill arbetar med det, hör med honom.
Under tiden går du till stränder, barer, hotell och får tag i alla du kan.
- Ta dem till villan. Kan du göra det? - Ja.
Och be Bingham att möta mig där.
Vi ska banne mig fylla varenda plats på det där fartyget.
Hur går det, Bill?
Vad är det här?
Bläcket tog slut, så jag har blandat eget.
Den här kinesiska kalligrafin är verkligen speciell.
Vet du vad det står?
Inte exakt, bara att det är ett visum till republiken Kina.
Hur många såna har vi?
Jag har ungefär 30 som du kan ta nu.
Och så sex till på gång.
Otroligt. Tack.
- Jag hjälper gärna till. - Fortsätt så.
Tåg mellan Marseille och Dijon passerar den här bron. Vi kan spränga den.
Ska de deportera folk till Tyskland sänds de via Dijon.
Om vi inte omöjliggör det.
Hör du på?
- Håll ögonen på målet. - Jag har målet mitt i siktet.
- Du är kärlekskrank. - Nej, jag är lugn.
Bara för att Lisas make kom tillbaka...
- Nej, Mary Jayne är inte som vi. - Vadå, för att hon är amerikanska?
- Kanske. - Se vilka risker hon tar.
Du och jag kämpar för att överleva. Miss Mary Jayne Gold kan fara hem när hon vill.
Tusan, poliseskort! Kom.
- Vad kan lasten vara? - Polisen fraktar knappast varor.
Och varför täcka varor med presenning?
Fångar. De har börjat deportera fångar.
"Därför pålade egyptierna Israels barn ytterligare tvångsarbeten,
och förbittrade deras liv
med hårt arbete på murbruk och tegel,
och med tvångsarbeten av alla slag som de läto dem utföra."
André? Är du här?
Jag läser Andra Mosebok för våra nya vänner.
Ni har fått era amerikanska visa. Ni, Jacqueline och Aube.
Ni far med ett fartyg till Martinique i morgon bitti.
- Vilka goda nyheter! - Sen kan ni fortsätta till New York.
Och jag?
USA tar aldrig emot er
och ert rykte som stolt revolutionär föregår er.
Men med ert kinesiska visum når ni Martinique.
Vänta, har kineserna gett Serge visum?
Bill Freier har gjort 30 kopior som vi kan ge andra, som Victor Brauner.
- Exakt vad står det på det här visumet? - Jag vet inte, jag kan inte kinesiska.
Och jag räknar med att detsamma gäller franska tjänstemän.
Jag kan kinesiska.
Det här är inget visum.
Det står: "Innehavaren av detta dokument
kan aldrig och kommer aldrig att ges tillträde till republiken Kina."
Tusan...
- Tänk att du var en sån romantiker. - Det är jag inte.
Jag har hemska nyheter. Man har börjat deportera fångar från Marseille.
- Till Tyskland? - I alla fall till Dijon.
Du, då?
- Vadå? - Tänk om de deporterar dig?
Jag är inte deras fånge, de måste ta mig först.
Nej, men de hittade just en mikrofon i matsalen.
Den som avlyssnade oss hörde oss planera insatsen i Camp des Milles.
Albert!
- Båten till Martinique går om 18 timmar. - I morgon?
Ja. Lena samlar så många passagerare hon kan, så jag behöver er hjälp.
Kan du och Albert gå en runda med Serge på stan?
- Igen? - Alla har gett honom avslag.
På Brasiliens konsulat kallade han sig kommunist, på Belgiska Kongos anarkist.
Hos kubanerna var han en hårdför revolutionär.
Snälla, de stänger om några timmar.
Vi tar Mexiko först, jag tror att konsuln gillade oss.
- Dig. - Vi gör det.
- Tack. - Javisst.
Välkommen till Villa Air-Bel. Hej.
- Välkomna. - Välkomna.
Vad är det här?
Alla utlänningar som ansökt om amerikanskt visum det senaste året.
Vem som helst av dem kan ha hjälpt Mlle Gold.
- Det är oskyldiga människor. - Det är en åsiktsfråga.
Hej. Det gläder mig att ni kom hit ordentligt. Säg till om ni behöver nåt.
Bingham!
- Jag kom så fort Lena ringde. - Är det Bretons visa?
- Men vad gör alla andra här? - Dubois sa att han kunde ta upp till 300.
Hur kan ni betala för så många?
Peggy Guggenheim donerade pengar, men det är mitt minsta bekymmer.
Huset har avlyssnats.
Jag kan inte ha folk här längre.
Det har alltid varit riskabelt, men de samlar in folk.
Traktens fängelser är nästan fulla.
- Vem vet vart folk förs. - Kan de deporteras till Tyskland?
Gör de en ny razzia är det över för alla här.
Nu kan vi kringgå fransmännens utresevisa, för kaptenen är en vän.
Men samtliga passagerare behöver ett visum till en annan kontinent,
och tiden rinner iväg. Vi har varit överallt.
Snälla, Bingham. Snälla, vi behöver hjälp.
Har ni en namnlista?
Det här är alla vi fick tag i som kan fara i morgon.
Och jag ska prata med Albert. Hirschman. Han måste nog ut nu.
Hirschman? Otto Albert i förnamn?
- Han har fått visum men inte hämtat det. - Jag ska tala med honom.
Detsamma gäller ju som ni vet Chagalls. Varför använder de inte sina visa?
Jag försöker och försöker, men de vill bara inte.
Inte Victor Serge, känd kommunist. Och Victor Brauner går inte.
USA tar ju inte rumäner än.
Jag ska se vad jag kan göra med de andra. Ses vi i morgon i hamnen?
- Okej. - Bra.
Tack.
Var är Bingham?
Lunch?
- Han har blivit infödd. - Ursäkta?
Fransmän går på lunch som på semester. Är det till mig?
Ja, faktiskt.
Han ser inte vidare hotfull ut.
- Hur bör han se ut? - "Utländsk", ju. Han är inte ens jude.
- Han är socialist. - Ser man det på fotot?
Ms Gold fritog Hans Fittko!
Hur vet ni det?
- Jag ringde lägret. - Och de berättade det?
Det är en hjälp att tala franska.
Han var hjärnan på insidan.
Jaha, var får jag tag i den här Hans Fittko, då?
Med alla de andra, så klart.
Villa Air-Bel.
Jag väntar på att få höra vad du vill.
Lisa.
Jag vill kämpa med Paul.
- Paul? - Ja.
Du borde lära känna honom, han vill förändra världen.
Jag ska på hans möte i kväll.
Följ med.
Eller så far vi till Amerika med de andra och börjar om?
Vi ansökte om visum för ett år sen.
Varian kanske kan hjälpa oss så att vi kan komma med båten. Varför inte?
- Vi kan inte åka till Amerika nu. - Amerika. Som jag längtar.
Vad är surrealism om inte en rumänsk målare på en cowboyhäst i Texas?
Okej, Victor: När vi kommer in...
...kan du väl vara snäll och hålla tyst?
För din egen skull.
Småborgerligheten med sina visa bryr sig inte om civilisationen.
- Ingen politik. - Politik är mitt liv!
Det måste ju inte småborgerligheten med sina visa veta, eller hur?
Vill ni föras till nazisternas läger?
Albert!
Det handlar om överlevnad, inte om underkastelse.
Han förstår det.
- Vem bryr sig om min överlevnad? - Jag.
Vi bryr oss.
Tack.
Vet du?
Du kan gifta dig med honom.
Victor?
Om det här inte funkar.
Allvarligt.
Du brukar ju säga att du är beredd att använda de verktyg du har.
Ja, ett amerikanskt visum är ju
det mäktigaste en ogift amerikanska har att erbjuda en flykting i Europa.
Konsuln tar emot nu.
Jag blir en utmärkt make.
- Señor Bosques. - Señorita Gold.
Vi är tillbaka för att be er att ompröva ert beslut om vår vän Victor Serge.
Han brinner för mänskliga rättigheter.
Det är inte alla konsulat som är politiskt känsliga nog att se det som en fördel,
men vi tror att ert revolutionära sinnelag kan uppskatta hans enorma värde.
Trakasserier, frihetsberövande, svält,
exil och internering drev hans första fru till galenskap.
- Är ni hans andra fru? - Nej.
Ni är vårt sista hopp.
- Okej. Jag gör det. - Tack.
Och ja, señor Serge: Leve revolutionen!
Leve revolutionen!
- Hur var lunchen? - Sir.
Här är en artikel om författaren Golo Mann.
- Känns han igen? - Nej.
Bara ännu en judisk författare på nazisternas lista.
Men så här:
I artikeln står det att diplomater i Marseille hjälpte honom ut.
Hur då?
Om ni måste leka god samarit med nån jäkla intellektuell
kunde ni väl ha haft vett att välja nån som kunde hålla käften?!
Reese nämner en ung dam på kontoret
som ingår i den där Frys svindleri och alltid är i telefon med er.
- Det vet jag inget om. - Inte? Jag har ögonen på er, Bingham!
Skärp er!
Är du stolt?
När alla är ombord och halvvägs till Martinique, kanske.
Jag är stolt över dig.
- Ursäkta, kan vi prata? - Javisst.
Ett ögonblick.
De verkar ha börjat deportera fångar.
De kör lastbilskonvojer på småvägar.
Herregud.
Jag har pratat med Paul.
Jag vill planera väpnat motstånd.
Eller bara lämna Europa.
Varför ens säga så?
Bingham sa att du har ett visum på USA:s konsulat.
- Min syster Ursula ordnade det. - Ta båten i morgon!
Innan det är du som deporteras.
Jag vet inte hur länge hamnen förblir öppen, det kan vara din sista chans.
Jag ska ingenstans.
Inte nu.
Gud.
Hur är det?
Vet Mary Jayne att du har visum?
Vad gör du, Sebastian?
Kameran är trasig.
Och jag har ändå ingen film, så jag gör en film i fantasin.
Vilken härlig idé.
Hör upp, allihop!
Sebastian här gör en film om vår sista natt i paradiset!
Ja!
Paul har redan rekryterat mer än 20 personer.
Följ lastbilen.
Vänta, stanna!
Dagobert?
Dagobert!
Kära nån!
Hur hittade du mig?
Se på dig. Du är en så duktig pojke.
Du är så smart.
- Vem vet vad det där är? - Ouvertyren till Beethovens femma?
Och vad mer?
Lyssna noga.
Kan nån av er morse?
Kort, kort, kort, lång.
Bokstaven V.
V för seger.
Från och med nu är den här musiken vår signal
vid kommunikation med kamrater via öppna radiokanaler.
Lyssna efter den här signalen.
Dikterna och musiken som följer Beethovens femma är hemliga meddelanden.
Länge leve motståndsrörelsen!
Vem är ni?
Det är mitt i natten, vad vill ni?
Är det nåt på tok, mor?
Vem är det?
- Gå och lägg dig. - Vem är det där?
Till sängs!
God natt, madame.
Det här kunde inte vänta. Hjärnorna bakom fritagningen från Camp des Milles
var socialisten Hans Fittko och Hotel Splendides concierge.
- Vem? - Afrikanen i receptionen.
Han leder en hel motståndscell från en kyrka mitt i stan.
- Är ni säker? - Jag såg det själv.
Men kolla för allt i världen upp det själv.
Ja. Det är just vad jag ska göra.
Det var så lite.
Tack för allt.
- Var är alla? - De väntar vid biljettluckan.
Jo...
...jag har 200 inresevisa till USA, stämplade på USA:s konsulat i Marseille
och officiellt signerade med Graham Pattersons penna.
Sätt fart!
- Rappa på! - Öka!
Monsieur Fry.
Kan du dela ut dem? Tack.
Var så god.
Leve Mexiko.
Kom här.
- In på kontoret. - Va?
In på kontoret, fort!
Monsieur Paul...
...Kandjo?
Till er tjänst.
Stopp!
På knä.
Du ska till stationen!
Res dig.
Så där. Framåt!
Seså, gå. Framåt!
Letoret!
Mr Nugent har kommit och gör sig redo i konferensrummet.
- Nån har suttit vid mitt skrivbord. - Nån...
Bingham har utfärdat visa utan mitt godkännande, det måste vara han!
- Avgår det fartyg i dag? - Vichy öppnade hamnen i morse.
Då har alla som går ombord med amerikanska visa falska sådana. Tusan!
Jag måste varsko hamnen och polisen. Jag borde ringa Frot.
Men Doug Nugent väntar på er.
Sant.
Gör det, du. Ring polisen och hamnen. Ring alla!
Alla som far med amerikanskt visum reser med falska papper!
Vad har vi här? Hålkort.
Ni håller i data från förra årets folkräkning i USA,
men vi kan anpassa dem till alla kunders behov.
Data...
Ålder, ursprung, inkomst, civilstånd.
ACM står för tekniken men säger inget om bruket.
Med datans hjälp kan folk organiseras i grupper.
Man kan spåra migration. Förutse beteenden.
Bingham?
Patterson. Mr Nugent.
- Ursäkta mig. - Visst.
Ni är avskedad.
Va?
Vad väntar ni på? Packa.
Jo, Bingham?
Stäng dörren.
- Har ni sålt det här till fransmännen? - Fransmännen. Svenskarna.
Men den stora marknaden som vi ser det är tyskarna.
Alltså, vår amerikanska kultur är ett vapen kraftigare än någon bomb.
Till och med våra fiender vill åka på bio i en Ford,
dricka en cola och se Scarlett O'Hara rädda Södern.
Vi är ute i världen och säljer ACM-produkter, visst,
men det vi egentligen säljer är Amerika.
Det gäller att få britterna till rätt plats vid rätt tid.
Ni distraherar vakterna, jag slinker in och hittar dem. Vi ses vid taggtråden här.
Vad händer?
Det sitter en Hans Fittko med britterna...
Det sitter en Hans Fittko med britterna i des Milles.
Min make. Jag trodde att han var död.
Ja?
Självklart. Jag kommer.
Mademoiselle.
Gruppenführer.
Det tyska riket uppskattar er trogna tjänst.
Väl utfört.
Jag hjälper så gärna till.
Vi blev av med ganska många... degenererade i morse.
Strunt samma.
257 personer.
Alltså...
Det var verkligen bra.
Det var en bra dag.
Nej, det var en toppendag!
Och i morgon?
Det finns, vadå, nio miljoner judar i Europa,
och så alla andra som vill ut? 257, visst.
- Hur ska vi göra med de andra? - Som du?
Nej, Albert. Du borde ha rest.
- Vill du att jag lämnar dig? - Det är inte så jag menar. Det är...
Hallå.
Vadå?
Du...
Du kan följa med mig till USA.
- Jag kan gifta mig med dig. - Gifta dig med mig?
Victor Serge är redan på väg till Mexiko och Bellmer tog ju sina dockor och stack.
Och jag tror att Brauner sa att han ska ge sig upp i bergen och bli herde, så...
Japp.
- Brauner som fåraherde? - Kan du se det framför dig?
Jag är en ogift amerikansk kvinna, som du så finkänsligt uttryckte det,
och du är en judisk man som måste slippa ut ur Europa.
Tänk på allt gott vi kan göra för folk här, från USA.
Resurserna börjar redan tryta här.
I USA skulle vi ha tillgång till ekonomiska medel och politiskt inflytande.
Vi gör det.
Rym med mig.
Du vill inte ha mig. Jag...
Nej, hallå, visst vill jag ha dig.
När jag ser på dig
ser jag framtiden.
Men när jag blundar ser jag det förgångna. Det som far genom min hjärna är...
Det är mörkt där inne. Jag...
Ibland skrämmer jag mig själv, det är...
Men du skrämmer inte mig.
Okej.
Vi gör det.
Vi far till Amerika.
Albert!
Oj, hallå. Vad är det?
Sätt dig.
Polisen grep Paul.
- Vart tog de honom? - Jag vet inte än.
Men vi måste frita honom innan de tar resten av oss.
MED INSPIRATION FRÅN JULIE ORRINGERS ROMAN.
SERIEN ÄR FIKTION, INSPIRERAD AV VERKLIGA MÄNNISKOR OCH HÄNDELSER.
Undertexter: Henrik Brandendorff