‎ACEASTĂ POVESTE ESTE BAZATĂ PE FAPTE REALE
‎Ce s-a auzit?
‎Nu știu.
‎- Ce-i aia? ‎- Nu te mișca. Verific eu.
‎La naiba!
‎- Rămâi acolo! ‎- Ce e?
‎- Du-te în camera copiilor și stai acolo! ‎- Ce e?
‎Ce naiba e cu tine? Ești nebună?
‎Da, dar după tine, jegosule!
‎TREI VIEȚI
‎Ce naiba cauți aici?
‎Nici nu te-ai sinchisit să ascunzi ‎că mi-ai forțat sertarul biroului.
‎Și am fost clar: cazul ăsta e închis.
‎E sora mea.
‎Avem ADN identic.
‎Am făcut comparație de ADN. ‎Eu și Aleida suntem gemene.
‎Voiai să nu fac nimic?
‎Vreau informații!
‎Ai idee cine e familia acestei femei?
‎Deține lanțuri de spitale ‎și Fundația Humanis Vita.
‎Și? Trebuie să aflu.
‎Nu. Nu vei mai ancheta nimic.
‎- Mergem la Procuratură acum. ‎- De ce?
‎E un ordin.
‎De aceea.
‎Atacatoarea răspunzătoare ‎de cele întâmplate în clădirea din Polanco
‎a fost identificată fără echivoc.
‎Numele ei este Silvia Martínez Suárez.
‎- Cum? ‎- Născută în Guadalajara, Jalisco.
‎Agresoarea, așa cum știți cu toții,
‎a fost ucisă de agenții de poliție.
‎Era pacienta doctoriței Julia Bátiz,
‎victima atacului.
‎Cu câteva zile înainte,
‎dna Martínez a fost dată dispărută
‎de institutul de sănătate mintală ‎al Ministerului Sănătății.
‎Întrebări?
‎În ce stare este dr. Bátiz?
‎Nu deținem informații amănunțite, ‎dar doctorița e în stare stabilă.
‎Pe moment, atât știm. Mulțumesc.
‎Nu înțeleg.
‎Nu știu de unde a apărut ‎această Silvia Martínez.
‎Cum au redus la tăcere martorii?
‎Oamenii ăștia nu se joacă, da?
‎În peste 20 de ani în poliție, ‎n-am văzut un caz închis așa repede.
‎Da, e clar că sunt foarte puternici. ‎Ce să fac?
‎Să stau cu mâinile în sân? ‎Tocmai am aflat că am o soră.
‎Ai trăit 33 de ani fără să știi că ai una. ‎A murit imediat ce ai cunoscut-o. Renunță.
‎Nu, Humberto! Tu ai renunța?
‎Se întâmplă lucruri foarte ciudate.
‎Am visat-o.
‎Tot ce simt mi se pare foarte real.
‎Ai dreptate, eu…
‎Nu pot înțelege ca lumea prin ce treci. ‎Îmi pare rău.
‎Te rog doar să-ți protejezi cariera. ‎A ta și a mea.
‎Îți pasă doar de cariera asta de rahat!
‎Ție nu-ți pasă?
‎Îmi pasă de a mea, ‎pe tine te doare-n cot de a ta.
‎Ar trebui să fii detectivă deja.
‎Dacă nu te protejam acum trei luni, ‎în loc de criminalistă, ai fi deținută.
‎Nu pe mine m-ai protejat.
‎Ai făcut-o ‎ca să nu afle soția ta de amantă.
‎Mi-ai aruncat un cocteil Molotov ‎în mașină.
‎Putea să explodeze ‎sau să-mi ardă casa cu copiii înăuntru.
‎Eram beată.
‎Știu că asta nu justifică nimic.
‎- Dar nu sunt cine eram acum trei luni. ‎- Și acum?
‎Acum te comporți ca o femeie rațională ‎și sănătoasă la cap?
‎Ascultă.
‎E sora mea.
‎N-am cunoscut-o.
‎Mama nu mi-a vorbit de ea.
‎Acum nu mai știu nici cine sunt.
‎Îți acord trei zile.
‎Concediu medical.
‎Dar nu implica Procuratura.
‎Ce-i asta?
‎Rezultatul unui test ADN.
‎Acum spune-mi că nu am o soră geamănă.
‎De ce nu mi-ai spus, mamă?
‎Înțeleg de ce n-ai făcut-o când eram mică,
‎dar alaltăieri seară?
‎A fost o adopție ilegală, Becca.
‎Eu și tatăl tău am încercat să adoptăm ‎ani de zile urmând căile oficiale,
‎dar n-am putut.
‎Nu ne-au spus niciodată de ce.
‎Se pare că nu ne considerau ‎apți să fim părinți.
‎O asistentă socială
‎mi-a vorbit despre o fată însărcinată
‎care voia să-și dea fiica spre adopție.
‎Fiice.
‎N-a spus nimic de o altă fată.
‎Știi numele mamei mele naturale?
‎Sau măcar al asistentei sociale?
‎Draga mea…
‎Nimeni nu ține evidența ‎unei adopții ilegale.
‎Eu și tatăl tău puteam ajunge ‎la închisoare, înțelegi?
‎Eu aș ajunge și acum, dacă s-ar afla.
‎M-ați cumpărat?
‎Așa e?
‎Cât v-a costat?
‎Nu, scumpo.
‎N-a fost așa.
‎Era o joi, ‎nu știu de ce îmi amintesc asta.
‎Eu și tatăl tău…
‎am mers undeva lângă Ajusco. ‎Acolo trebuia să facem schimbul.
‎Eram îngrozită.
‎O cheamă Rebecca.
‎S-a născut pe 9 martie.
‎Dar când…
‎am văzut-o pe fetiță…
‎Ai mare grijă de ea, te rog.
‎…anii de așteptare și disperare
‎s-au șters.
‎Și am știut că erai a mea.
‎Că erai copilașul meu.
‎Micul meu miracol.
‎„Micul meu miracol.”
‎Așa îmi spunea tata când eram mică.
‎Eu sunt, deși nu eu.
‎Parcă m-aș uita ‎la un film în care sunt protagonistă
‎și, în același timp, spectatoare.
‎Mă văd
‎în locuri în care n-am fost,
‎făcând lucruri pe care nu le înțeleg.
‎Simt chiar și ceea ce simte ‎cealaltă Aleida, care nu sunt eu.
‎Doctoriță Bátiz.
‎Eugenio.
‎Putem vorbi?
‎Mulțumesc.
‎Mai întâi, trebuie să-mi cer scuze.
‎Îmi cunosc vina pentru ce s-a întâmplat.
‎Înțeleg. Condoleanțe pentru Aleida.
‎Despre ea vreau să vorbim.
‎Știu că există ‎confidențialitatea medic-pacient.
‎Dar eu…
‎doctoriță…
‎trebuie să discut cu dvs. ‎despre soția mea.
‎Să mergem în salonul meu.
‎Mulțumesc.
‎Știu că vă cer ceva foarte dificil.
‎Dar sunt sigur că putem conta ‎pe profesionalismul dvs.
‎„Putem”?
‎Soacra mea, Pilar, și cu mine.
‎Nu vrem să protejăm doar compania,
‎ci și memoria Aleidei.
‎Înțeleg.
‎Așadar?
‎Pot conta pe discreția dvs.?
‎Vreau să știu doar un lucru, Eugenio.
‎Spuneți-mi.
‎La ce ți-a stat mintea
‎când ai scos-o pe Aleida ‎din clinică fără permisiunea mea?
‎Pa!
‎PREȘEDINTE
‎Marifer.
‎Vai!
‎Ce e?
‎A mișcat.
‎Am simțit-o aici.
‎A mișcat.
‎Estelita m-a auzit.
‎Nu-i spune Estelita!
‎- De ce? ‎- N-o botez Estelita.
‎Poate-i place mamei tale, ‎dar eu nu-mi botez fiica așa.
‎Stai. Ce e?
‎- „Ce e”? ‎- Calmează-te.
‎„Calmează-te”?
‎Mi-e dor de tine.
‎Vreau…
‎ca lucrurile să fie ca înainte.
‎Vreau să faci dragoste cu mine ca înainte…
‎să apară ea.
‎Nu zice că n-ai avut pe altcineva ‎cât am fost despărțiți.
‎Știu bine de ce te-ai întors. ‎Doar pentru copil.
‎- Ce-i? ‎- ‎Ce vrei să faci?
‎Să mă faci de râs?
‎Nu, Pilar.
‎Te rog, ascultă.
‎Știu, Pilar.
‎Te rog să înțelegeți ‎că am o responsabilitate
‎față de acționari.
‎Cum crezi că va reacționa
‎comitetul de conducere ‎dacă spunem adevărul, Pilar?
‎Nu vom mai putea întreține mult ‎minciuna despre drumul făcut de Aleida.
‎Ar fi o prostie să spunem adevărul.
‎Nici nu știi câte tâmpenii
‎se zvonesc despre fiica mea.
‎Că te-a abandonat pentru altul.
‎Că a fost răpită.
‎Că e la un centru de dezintoxicare.
‎Te rog, adevărul e mai bun
‎decât poveștile inventate de oameni.
‎Vorbești serios?
‎Care dintre toate adevărurile ‎despre Aleida ți se pare mai bun?
‎Spune-mi.
‎Vrei să le spui prietenelor de la club
‎că Aleida a decis să iasă goală pe străzi
‎și de aceea am internat-o la nebuni?
‎Sau nu, stai!
‎Spune-le că, atunci când am scos-o ‎de la clinică, a fugit
‎și a fost împușcată.
‎Pentru că încerca să-și ucidă psihiatra.
‎Eugenio, te rog.
‎Cer respect.
‎Iartă-mă, Pilar.
‎Îmi pare rău.
‎N-ar trebui să-mi vorbești așa.
‎N-am vrut să-ți spun asta,
‎dar nu fac bine față situației, Pilar.
‎Am nevoie de timp să mă gândesc
‎cum să rezolv situația.
‎Cât timp?
‎Puțin.
‎Te rog, ține-mă la curent.
‎Noapte bună, Eugenio!
‎Îmi pare sincer rău.
‎De ce am externat-o?
‎Îmi imaginez lucruri.
‎Se întâmplă lucruri ciudate.
‎Visez cu ea. ‎Și tot ce simt mi se pare foarte real.
‎Am externat-o
‎pentru că era o ocazie specială. ‎Ieri a fost ziua ei.
‎A împlinit 33 de ani.
‎Doamne, ce am făcut?
‎Haide, mami.
‎Bună, scumpa mea!
‎Te-ai trezit?
‎Da?
‎CASA PANTOFULUI
‎CLUBUL MASCULIN OLYMPIA ‎UN LOC INTIM
‎Alex!
‎Nu, Alex!
‎Alex!
‎Ce se întâmplă, de fapt, cu Aleida?
‎Știi că poți conta pe mine, ‎orice ar fi, nu?
‎- Sigur. ‎- Ai încredere în mine. Sunt doar urechi.
‎Da.
‎Te înțeleg dacă trebuie s-o internezi.
‎Îți spun pentru că și eu a trebuit ‎s-o internez pe Cintia la dezintoxicare
‎când avea probleme cu alcoolul.
‎Știi asta.
‎Asta e, nu?
‎Ce e mai rău?
‎Să pierzi ceva ce ai avut ‎sau ceva ce n-ai cunoscut niciodată?
‎Caut un răspuns, un semn, un indiciu ‎care să mă ducă la originea mea.
‎Să-mi spună cine sunt.
‎CASA PANTOFULUI
‎Dumnezeule!
‎Tu ești?
‎Haide!
‎Nu credeam că o să te mai văd.
‎Unde ai fost?
‎Tami a mea!
‎Trebuie să pleci.
‎Curva naibii! Ce faci aici?
‎- Nu, nu te băga. ‎- Te omor!
‎Du-te acasă sus!
‎Nu sunt Tamara!
‎Ți-am spus că te omor!
‎Dă-i drumul!
‎- De ce m-ai lovit? Nebuno! ‎- Scuze. Nu!
‎Curvă!
‎Curva dracului! O să plătești pentru asta!
‎Cine ești, Tamara?
‎Becca!
‎Sunt fără alcool.
‎Și ‎chop suey‎ care-ți place.
‎Unele lucruri nu se schimbă, nu?
‎Ce urmărești cu asta?
‎- Nu știu. ‎- Nu știi?
‎Când ți-am dat două zile,
‎am făcut-o ca să te calmezi.
‎Să te gândești la ce probleme ‎ai putea avea, nu pentru asta.
‎Ce ai pățit?
‎Becca.
‎Îți amintești de portarul acela, Becca?
‎E mort.
‎A murit aseară, la spitalul Xoco, ‎fără nicio explicație.
‎Recepționera împușcată în umăr…
‎E moartă?
‎Dispărută.
‎A demisionat de la cabinet ‎și nimeni nu știe unde e.
‎Se pare că și tu te-ai documentat.
‎Fiindcă mă îngrijorezi.
‎Nu înțelegi?
‎Becca, toți cei care ar putea
‎dezvălui identitatea ‎Aleidei Trujano dispar.
‎Mama și soțul ei vor să-i ascundă moartea.
‎De unde știi ?
‎I-am auzit vorbind.
‎Eugenio Sáenz nu vrea ‎ca acționarii să știe că Aleida a murit
‎pentru că, din câte se pare,
‎el îi ia locul ca președinte al companiei.
‎I-ai auzit tu?
‎Cum?
‎Îi spionezi?
‎Mi-ai cerut să stau departe de Procuratură
‎și să n-o implic în asta. ‎Mă țin de cuvânt.
‎Acum ține-te și tu.
‎Îmi spui ce ai pățit?
‎Te rog, nu.
‎- Intrați. ‎- Mulțumesc.
‎V-am uitat numele.
‎Antonio Quesada.
‎Anchetator particular.
‎Vă las aici o…
‎Mulțumesc. Whisky?
‎Vă rog, dle Sáenz.
‎Se poate Eugenio.
‎Desigur, Eugenio.
‎Sincer, apelul dvs. m-a mirat.
‎Cu ce vă pot ajuta?
‎Voi fi sincer.
‎Știu că soția mea v-a angajat pe ascuns.
‎Am nevoie de tăcerea dvs.
‎Acum veți lucra pentru mine.
‎CLUBUL MASCULIN OLYMPIA
‎Mulțumesc.
‎Rețineți: astă-seară, ‎două la preț de una la băuturile indigene.
‎Aici, la Olympia, ‎cel mai bun divertisment.
‎Cel mai bun serviciu.
‎Acum, fiți atenți la scena centrală.
‎Doar aici, la Olympia…
‎ÎNTÂMPLĂRILE ȘI PERSOANELE ‎DIN ACEST FILM SUNT IMAGINARE.
‎Subtitrarea: Mircea Pricăjan