‎ACEASTĂ POVESTE ESTE BAZATĂ PE FAPTE REALE
‎TATA - MAMA
‎Când eram mică, ‎îmi imaginam că am două surori.
‎Visam cu ele, le vedem,
‎chiar mă jucam și vorbeam cu ele.
‎SERVICIUL CRIMINALISTIC
‎Dar nu mă așteptam ‎ca acel vis devenit realitate
‎să se transforme în coșmar.
‎În multe întrebări fără răspuns.
‎Cine e Aleida?
‎De ce știa cine sunt?
‎Ce joc pervers al destinului ne-a separat ‎ca să ne reunească 33 de ani mai târziu?
‎Sunt sigură că-ți pui și tu ‎aceste întrebări.
‎- Cine dracu' ești? ‎- ‎Sunt Rebecca Fuentes.
‎Mi se zice Becca.
‎- Și cine e Aleida? ‎- Sora mea.
‎Și a ta.
‎TREI VIEȚI
‎Bea.
‎Nu.
‎Eu nu beau.
‎Sigur că da.
‎De unde o știi pe Aleida?
‎Am văzut-o o dată.
‎Era să fac pe mine.
‎Când a apărut, repetam ‎pentru o piesă de teatru. Mă căuta.
‎Parcă m-aș fi văzut într-o oglindă.
‎Tamara?
‎Era să cad în nas.
‎Sunt Aleida Trujano.
‎Și atunci,
‎au venit niște prieteni actori. ‎A trebuit să plec repede.
‎Repede?
‎Și Aleida?
‎- Când m-am întors, plecase. ‎- Nu înțeleg.
‎Te caută o femeie pe care n-ai mai văzut-o ‎și care ți-ar putea fi soră geamănă,
‎și o lași pentru striptease?
‎Nu sunt stripteuză.
‎- Sunt artistă de spectacol. ‎- Ea era sora ta.
‎Venise poliția, da?
‎Tamara Sánchez!
‎Niște gabori care mă căutau, ‎confundându-mă cu o traficantă de droguri.
‎- Și apoi? ‎- Nimic.
‎Nu m-am întors să locuiesc acolo
‎și n-am mai aflat nimic de Aleida Trujano.
‎Până la ziua mea.
‎Pe 9 martie.
‎De unde știi?
‎- Ce întrebare stupidă! ‎- Ce s-a întâmplat atunci?
‎Sărbătoream cu colegii și…
‎am primit un telefon.
‎Nu știu cum mi-a aflat numărul, ‎dar m-a sunat.
‎Dle agent, o întrebare.
‎- Câți răniți sunt? ‎- Câți morți?
‎Părea nebună.
‎Cred că era drogată.
‎Ce ți-a spus?
‎Să ne întâlnim undeva în Polanco.
‎Că era pe viață și pe moarte.
‎Am ajuns acolo…
‎și am văzut peste tot ‎polițiști și ambulanțe.
‎Când au băgat-o în ambulanță, ‎era încă în viață.
‎Am plecat înainte să mă vadă poliția.
‎- Unde pleci? ‎- Lasă-mă să merg cu ea!
‎- Nu. ‎- Dă-mi drumul!
‎Nu, rămâi aici.
‎Ajunge!
‎Și tu ai fost acolo?
‎- Cum adică „și eu”? ‎- Eu am preluat-o.
‎Polițiștii care au împușcat-o ‎credeau c-a murit,
‎dar când m-am apropiat de ea…
‎Bine, stai așa.
‎Ai spus: „Era încă în viață.”
‎Știai că Aleida a murit la spital?
‎Lasă naibii sticla aia, Tamara!
‎Fugi!
‎Băga-mi-aș!
‎Unde-i nenorocitul ăla?
‎Știi ce ești pentru mine?
‎Ești inevitabilă.
‎Ce mai cauți aici?
‎De ce nu te duci la soția ‎și la cei trei copii ai tăi?
‎Pleacă înainte să te rog să rămâi.
‎N-am mai aflat nimic de Aleida Trujano.
‎Până la ziua mea.
‎Pe 9 martie.
‎Ce s-a-ntâmplat atunci?
‎Am primit un telefon.
‎Nu știu cum mi-a aflat numărul, ‎dar m-a sunat.
‎NUMĂR NECUNOSCUT
‎Alo?
‎Bună!
‎Cine e?
‎- Ce faci aici? ‎- ‎Bună dimineața…
‎și ție!
‎Vrei o cafea?
‎Pot să intru?
‎Mă duc la ședința AA, ai uitat?
‎Ai un minut.
‎Nu, nu te face comod.
‎Mai ai 40 de secunde.
‎Știu că nu vei renunța la anchetă.
‎Și că nimic în lume nu te va opri. ‎Lasă-mă să te ajut.
‎Cum să mă ajuți?
‎Ca aseară?
‎Nu, aseară a fost aseară.
‎Vorbesc în termeni strict profesionali.
‎De la un detectiv la altul.
‎Serios?
‎Și cariera ta? Nu mai e importantă?
‎Sunt lucruri mai importante.
‎- Cum ar fi? ‎- Cum ar fi că nu poți face asta singură.
‎Ai nevoie măcar de cineva ‎care să-ți asigure spatele.
‎Cineva de maximă încredere.
‎Sunt fată mare, pot să am grijă de mine.
‎De unde interesul ăsta brusc?
‎Pentru că te iubesc.
‎Nu putem nega ce-a fost aseară.
‎Aceea a fost o greșeală.
‎- Nu, Becca. ‎- Din asta nu iese nimic bun.
‎Nu vreau să mă îndrăgostesc ‎de tine din nou.
‎- Nu vreau să fiu idioată. ‎- Becca.
‎Nu vreau să beau iar.
‎Calmează-te și hai să vorbim. Fii calmă.
‎Data viitoare n-o să-ți ard doar mașina, ‎ci și casa și totul, ai înțeles?
‎Pleacă!
‎Trebuie să răspund.
‎- Cine e? ‎- Pleacă.
‎- Să terminăm discuția. ‎- Pleacă, la naiba!
‎- Alo? ‎- Alo?
‎Am un apel ratat de la dvs. Cine e?
‎SE APELEAZĂ
‎APEL PRIMIT
‎Hei!
‎Tamara.
‎Nu sunt Tamara.
‎Dar ajută-mă s-o găsesc.
‎Ce naiba?
‎Scuze. Nu te-am văzut.
‎Știi că aici te aștept mereu ‎când mi se termină.
‎- Ce? ‎- Am rămas fără medicamente.
‎Medicamentele?
‎Ce fel de medicamente?
‎Te faci că nu pricepi. Ce-ai prizat acum?
‎Unde-ți sunt șuvițele?
‎Stai…
‎Tu nu ești…
‎Cine nu sunt?
‎Bety?
‎AGENȚIA DE RECRUTARE ÁUREA
‎- Bună, Brenda! ‎- Bună dimineața, dle!
‎Vreau cu șefa de securitate IT.
‎Desigur, imediat.
‎- Voi fi în biroul dnei Aleida. ‎- Da, dle.
‎Am luat o mostră de ADN de la Aleida
‎și am comparat-o cu a mea.
‎Știi ce e ADN-ul?
‎Acidul dezoxiribonucleic ‎al codului genetic.
‎Scuze.
‎Ideea e că am făcut cercetări
‎și se pare că și tu ‎te-ai interesat în jur.
‎- De unde naiba ai dedus asta? ‎- Fiindcă știai de moartea Aleidei.
‎Informația n-a fost făcută publică. ‎Familia ei s-a ocupat de asta.
‎Nu știu despre tine…
‎dar, de când am aflat că am o soră, ‎n-am mai avut o clipă de liniște.
‎Încep să înțeleg lucruri
‎pe care nu le înțelegeam despre mine.
‎Ca sentimentul de singurătate ‎pe care îl aveam când eram mică…
‎Ca și când aș fi fost orfană. Ciudat.
‎Un gol.
‎De aceea vreau să știu totul ‎despre tine, mine, Aleida,
‎despre noi, despre istoria noastră. ‎Despre cine suntem.
‎De ce ne-am despărțit de mici? ‎Vreau să știu totul.
‎Ascultă, Bety.
‎Sincer, nu știu ce naiba vrei!
‎Nu mă cheamă Bety.
‎- Mă cheamă Becca. ‎- Mă rog.
‎Mă doare-n cot. ‎Am trăit 33 de ani fără o soră.
‎Nu cred că-mi trebuie una acum.
‎Intră.
‎- Bună! ‎- Bună dimineața!
‎'Neața!
‎Vreau informații ‎despre numerele astea două.
‎Numele și adresa titularilor.
‎Orice poți afla.
‎Bine, domnule. Mă scuzați.
‎- Nu știi dacă ai fost adoptată? ‎- Nu.
‎- N-am pe cine să întreb. ‎- Părinții tăi…
‎N-ai cum să-i contactezi?
‎Pe tata nu l-am cunoscut.
‎Iar pe mama, dacă nu ești mediu,
‎cred că ar fi foarte greu s-o contactezi.
‎Mama mea…
‎Adică, mama mea adoptivă…
‎mi-a spus
‎că mama noastră biologică ‎era o adolescentă
‎care a rămas însărcinată, dar n-a vrut…
‎Ascultă, Bety.
‎Nu vreau să par scorpie.
‎- Sincer, nu pot și nu vreau să te ajut. ‎- Nu mă cheamă Bety.
‎- Și nu te cred. ‎- N-ai decât, nu-mi pasă.
‎- Doar dacă nu… ‎- Ce anume?
‎Se știe că Aleida Trujano ‎era putred de bogată, nu?
‎Adică…
‎Dacă a lăsat o moștenire?
‎De unde știi că Aleida era bogată?
‎Scutește-mă!
‎Adică nu știai?
‎Adică toată drama asta ‎cu căutarea surorii gemene demult pierdută
‎izvorăște din pur sentimentalism?
‎- Ascultă, Bety. ‎- Sunt Becca. Nu-mi mai spune așa.
‎Bine.
‎Calmează-te.
‎În plus, ce fel de nume e Becca?
‎Lasă porcăria asta!
‎Din ce trăiești?
‎Pe lângă striptease, ‎faci trafic de droguri?
‎Poftim?
‎Când am venit, am întâlnit ‎un puști care m-a confundat cu tine.
‎- Mi-a zis că și-a terminat medicamentele. ‎- Kevin.
‎Vinzi droguri unui copil?
‎Cu asta te ocupi?
‎Ce e?
‎Condu-o pe sora mea la ușă.
‎Vrea să plece.
‎- Ce mai faci, frate? ‎- Ce faci?
‎- Bine. Tu? ‎- Și eu.
‎Care-i treaba?
‎Ai vești despre Aleida?
‎E tot în Bangkok.
‎Mi-a spus că are o întâlnire ‎cu niște posibili investitori.
‎Ajunge, Eugenio. Voi fi direct cu tine.
‎N-o să mint, frate.
‎Situația va exploda.
‎Iar soția ta n-a avut curtoazia ‎să-mi răspundă la telefon.
‎Cum să vă apăr spatele?
‎Ascultă.
‎Nu știu dacă știi,
‎dar Grupul Global face achiziții ‎sub acoperire
‎cu sprijinul a doi ‎dintre acționarii noștri majoritari.
‎- Știi ce înseamnă. ‎- Plănuiesc o achiziție ostilă.
‎Exact. Dacă Aleida nu se prezintă luni
‎la ședința de conducere ‎ca să-i oprească pe ticăloși,
‎- …veți pierde controlul asupra Áurea. ‎- Nu-ți face griji, Aleida va fi acolo.
‎Așa sper, frate.
‎În fine. ‎Când vorbești cu ea, zi-i c-o salut.
‎Sigur, îi spun.
‎Pe curând!
‎Nicio grijă.
‎Ce faci?
‎- Bate înainte să intri. ‎- Scuze, dar a fost pe aici o fată.
‎Arăta… Era practic identică cu tine.
‎- Da. Mi-e rudă, dar a plecat. ‎- Am crezut că e polițistă.
‎Este.
‎Altceva?
‎Medicamentele mele.
‎Să mergem.
‎Poftim, ticălos mic!
‎Așteaptă!
‎Doctorul a zis să-l folosești ‎doar dacă ai o criză.
‎Scuze. Voiam să văd dacă merge.
‎Nu-l irosi, băiete.
‎Dac-o ții așa, va trebui să-ți găsești ‎alt furnizor. Aia costă o avere.
‎Mersi, Tamara.
‎Hai, gata.
‎Sâcâie pe altcineva.
‎Quesada.
‎Știi ceva?
‎Da, dle, am găsit-o.
‎Domnișoară.
‎- Salonul și pacientul? ‎- Salonul 307. Pacienta Julia Bátiz.
‎REGISTRU
‎Dna Julia Bátiz ‎a fost externată dimineață.
‎Dă mai tare, te rog.
‎ÎN DESFĂȘURARE ‎EXPUNEREA FAPTELOR
‎- Ce e, Becca? ‎- Chiar vrei să mă ajuți?
‎Da.
‎De ce ai nevoie?
‎Vreau să mă ajuți să găsesc pe cineva.
‎Sigur. Ne vedem la tine ‎în jumătate de oră?
‎Da, mersi.
‎- Du-o în camera mea, te rog, Mila. ‎- Da, dnă doctor.
‎Fetițele mele!
‎Alo?
‎Da?
‎Dnă doctor, sunt Rebecca Fuentes ‎de la Procuratură.
‎- ‎Am vorbit acum ceva timp. ‎- ‎Intră, te rog, Rebecca.
‎Julia!
‎Deschide, Julia!
‎Am aflat adevărul!
‎Aleida?
‎Ea a fost Tamara.
‎Așa e…
‎Nu te schimba.
‎E ziua ta norocoasă.
‎Ai un client în camera privată trei.
‎A plătit tariful maxim.
‎Du-te!
‎REZULTATE DE LABORATOR
‎E incredibil!
‎Cum de nu mi-a trecut prin cap?
‎Ce anume?
‎Ascultă, Rebecca, eu…
‎N-aș vrea să-ți vorbesc despre Aleida.
‎- Mi-a fost pacientă și… ‎- A fost sora mea.
‎Nu știți prin câte am trecut ‎de când am văzut-o pe Aleida.
‎Îmi simt capul…
‎Am atâtea întrebări, că nu știu…
‎Nu știu cum să explic, dar…
‎Nici nu știu de unde să încep.
‎Și dacă spuneți că nu-mi puteți răspunde,
‎din orice motiv sau jurământ profesional,
‎o s-o iau razna.
‎Bună, ta…!
‎ÎNTÂMPLĂRILE ȘI PERSOANELE ‎DIN ACEST FILM SUNT IMAGINARE.
‎Subtitrarea: Mircea Pricăjan