TENTO PŘÍBĚH JE ZALOŽEN NA SKUTEČNÝCH UDÁLOSTECH
Aleido!
- Eugenio. - Co je?
- Eugenio, zavolej sanitku. - Cože?
- Prosím, dům hoří. - Jak se to stalo?
- Alex je uvnitř. - Alex je mrtvý.
- Poslouchej mě! - Alex je pryč.
- Alex je uvnitř! - Je mrtvý.
Alex už není!
- Mám uvnitř syna. - Alex je pryč.
TRIPTYCH
Vidím se na místech,
kde jsem nikdy nebyla.
Dělám věci, kterým nerozumím.
Dokonce cítím to, co cítí Aleida, která není mnou.
Před pár měsíci
Aleida
začal mít sny, ve kterých…
zažívala a viděla věci,
které se staly jiné ženě
a která se jí hodně podobala.
Nejdřív jsem
to rozdvojení osobnosti interpretovala
jako schizoidní příznaky.
Dospěla jsem k názoru,
že Aleida má disociovanou poruchu osobnosti.
Běžně se to označuje
jako mnohočetná osobnost.
Řekla vám někdy Aleida o nás?
O vás?
Ano.
Jsme tři.
Ta další se jmenuje Tamara.
Zdravím.
Tak vidím, že pán je s našimi službami celkem spokojený.
Tomuhle člověku za mě zaplatíš.
Dělá to deset tisíc.
Mnohokrát děkuji, pane.
Užijte si večer.
Ne.
O vás se nikdy nezmínila.
Důvod neznám.
Proč si myslíš, že po vás pátrala?
Protože…
Kvůli tomu, že měla fotky mě a Tamary.
A protože s ní dokonce
navázala kontakt.
Řekla jí,
že nám musí povědět pravdu o tom, co se vlastně stalo.
Rozumíte tomu?
Pojď dál.
Tohle má být moje nová chýše?
Cože to je?
Chýše.
Bouda.
- Dům? - Tvoje chýše?
No, tak asi jo.
Čeká nás hodně práce.
Co tady děláš?
Nemáš se starat o rodinu?
Ahoj.
Ano.
Jenže se nechtějí vrhat do jámy lvové.
- O čem to mluvíš? - Neváhal jsem a sehnal si informace.
O Eugeniovi Sáenzovi.
Přišel jsem na to, že tvůj švagr je docela zajímavá postava.
Můj švagr.
Věděla jsi, že Aleidin otec a Eugeniův otec
byli spoluzakladatelé nemocnic Humanis Vita?
Ne.
Eugeniův táta taky?
Chodili spolu na medicínu.
V roce 1985
založili první nemocnici.
Byli partneři 20 let až do roku 2005,
kdy zemřel Aleidin otec.
Toho roku zemřel i můj táta.
Zajímavé je, že jsme obě přišly o otce zároveň.
Víš, jak zemřel?
To nepotřebuješ vědět.
Tumáš.
Dohoda je prostá.
Půjdeš tam jako Aleida
a samozřejmě se budeš řídit mými pokyny.
Podepíšeš všechno, co bude třeba,
a po nějaké době si po vzájemné dohodě zažádáme o rozvod.
Za jak dlouho?
- Proč na tom záleží? - Můj čas je cenný.
Nevím, nějakou dobu, než zjistíme,
že jsou mezi námi neslučitelné rozdíly.
To není ta zajímavá část.
Pan Sáenz
svému synovi připravil skvělou budoucnost.
Přenechal mu předsednictví v Humanis Vita.
Mezitím
ho jmenuje asistentem finančního ředitele,
a jeho ženu Aleidu
vedoucí úseku lidských zdrojů.
Jenže ta se postavila na vlastní nohy.
Podle mých zdrojů je v roce 2016,
kdy pan Sáenz zemřel,
předsedou jmenován někdy jiný. Ne jeho syn…
- Ale Aleida. - Aleida.
Přesně tak.
Ani nevíš, v čem všem se Aleida pro tu společnost obětovala.
Milion.
Prosím?
Jeden milion dolarů.
Půl milionu za podpis
a zbytek za to, že budu mlčet a nedělat vlny.
Milion?
Ale ani cent, dokud vše neodsouhlasíš.
Nejsem naivka.
Podívej, kreténe.
Nehraj si na hodnýho kluka.
Pokud chceš převzít společnost mé sestry,
je mi to naprosto u prdele.
Mně záleží jen na penězích.
Vtipné je, že Aleida odmítne jmenování.
A odejde ze společnosti,
aby si založila vlastní.
ATI.
Myslíš, že ji Eugenio donutil odejít?
Představ si, že by tě otec ignoroval
a nakonec z toho měla prospěch tvá žena.
A nejen to, navíc si založí vlastní veleúspěšnou společnost.
Která ti navíc dává práci.
Dost důvodů k nenávisti, ne?
Nevím.
Nic z toho nedává smysl.
Bohužel nic z toho, co se událo v posledních měsících
Aleidina života, nedává smysl.
Její halucinace se stupňovaly.
Dokud nedosáhla bodu,
kdy se psychicky zhroutila.
Jednoho večera, když byla sama,
začala mít halucinace, že její dům hoří,
a s křikem vyběhla na ulici.
To byla poslední kapka.
A tehdy jsme museli přikročit
k nesnadnému rozhodnutí a přijmout ji na kliniku.
Museli?
Vy a Eugenio?
Ty znáš Eugenia?
Ano.
Vlastně ne.
Jako vím,
že byl její manžel.
Připadá mi podezřelé,
že ji odvedl z kliniky, protože měla narozeniny.
To ti řekl?
Nebylo to tak?
Já nevím. Když to říkal,
tak je to možná pravda.
Je logické, že ji přijali.
Dokonce dává smysl, že Eugenio přesvědčil psychiatričku,
aby vypadala jako psychotička,
a měli při převzetí kontroly společnosti volné ruce.
Myslíš, že by se na tom ta psychiatrička mohla podílet?
Možná že Aleidiny konspirační fantazie nebyly tak daleko od pravdy.
V Eugeniově plánu se muselo něco pokazit.
Něco, kvůli čemu ji musel odvést z psychiatrické kliniky.
Nepočítal s tím, že může utéct a vyvolat chaos, co způsobila.
Proto se musel postarat o to, aby to nepřežila.
To dává smysl.
Ne.
Právě že nedává.
Nic z toho nedává smysl. Nemá to logiku.
Proč by ji zabil a pak tajil její smrt?
A co my?
Co s tím mám já a Tamara společného?
Věděl o nás?
Objednal toho chlapa na motorce, aby nás pronásledoval?
Jistěže to byl on.
Obě ohrožujete jeho plány.
Je to smutné.
A odporné.
Je to hrozně nespravedlivé.
Takhle to chodívá, když jsou v sázce miliony dolarů.
Nemluvím o Aleidě.
Mám na mysli všechno.
Oškubali nás.
Násilně změnili naše osudy.
Ukradli život, který jsme mohly mít.
A už ho ani mít nebudeme.
Protože ji zabili.
Co ještě chceš?
Uvádí dohoda, že spolu musíme spát?
Milion dolarů by si zasloužilo
manželské povinnosti, ne?
Nechceš mi ukázat náš pokoj?
Ne. Budeš spát v pokoji pro hosty.
Víš co?
Chtěla jsem říct,
že když se mám vcítit do postavy,
a protože znám Stanislavského metodu,
chci si vytvořit emocionální paměť.
Jasně. Radši si odpočiň.
O víkendu máme dost práce a není na to moc času.
Alexi.
Co děláš?
Ne, nic.
Kdo je to dítě?
Alex, můj syn.
Promluvíme si o něm zítra.
Teď si odpočiň.
Bude to dobrý.
Pojď se milovat.
Taky jsem měla ty vize.
Mám sny.
Halucinace.
Vidím různé momentky.
Věci, které se přihodily Aleidě.
Dokonce
jsem toho dne byla na té střeše.
A viděla vás, jak se Aleidě snažíte zachránit život.
Cítila jsem, když ji střelili.
Doktorko, věříte
v případě dvojčat nebo trojčat
v takové propojení?
Jako tomu bylo u nás?
Tamaro, kde jsi?
Alexi?
Alexi.
Tamaro.
Tamaro!
Je čas vstávat.
Počkám dole.
A do prdele.
Dobré ráno.
Posaď se.
Ahoj.
Z pochopitelných důvodů jsem propustil hospodyni.
Aleida mívala k snídani každý den to samé.
Kurva, není divu, že se zbláznila.
Tak co chceš, abych dělala?
Zaprvé nemluv s plnou pusou. Prosím.
Zadruhé si dávej pozor na jazyk.
Aleida nemluvila sprostě.
Je potřeba,
abys mluvila,
myslela, jedla…
a cítila se jako ona.
Musíš být Aleida.
Dobrou chuť.
Tamaro.
Tamara tu není.
Nespala tady.
- Nevíš, kde bych ji našla? - Ne.
Jestli ji uvidíš, tak ať mi zavolá.
Je to důležité.
Páni!
My máme bazén.
Pojď se podívat.
Dávej pozor.
Musíš se seznámit
s podobami a jmény členů představenstva.
Ano?
Laura Canová.
Nechceš spíš začít tím, co se stalo mé sestře?
Tvou sestru probereme později. Tohle je hodně důležité.
Podívej, kámo, o hraní nevíš ani hovno.
Musím porozumět své postavě.
Vědět, co dělá každé ráno po probuzení, znát její motivaci.
Motivací je, abychom neskončili ve vězení.
Co jsem ti říkal o tvém slovníku? Prosím.
To je otrava. Ach jo.
Tak dobře.
Eugenio.
Díky.
Trénovala jsem Strasbergovu metodu.
Ne Stanislavského?
Obojí je stejná blbost.
Pro mě v tom není rozdíl.
Zkus pochopit, že jsem herečka založená na pozorování.
Musím se s postavami propojit, porozumět jim.
Jinak si nic nezapamatuju.
Takže co?
Dej mi chvilku.
- Popiš mi Aleidu jedním slovem. - Jak jako jedním slovem?
První, co tě napadne, vyjádři Aleidu jedním slovem.
Když se řekne Aleida…
Nevím, prostě
je to pro mě těžké. Jsme na jedné lodi.
Je to má partnerka.
Láska mého života.
Prosím tě, dej pokoj.
Taková klišé.
Trochu to zkrať.
Jedno slovo.
Jaké jedno slovo?
Prostě jedno. Ven s ním.
- Byla… No, já nevím. - Tak co? Aleida je…
- Dělej. - Jako labyrint.
Co se děje?
Nemůžu najít ségru.
Pomůžeš mi ji najít?
Máme tu dvojnásobnou vraždu.
Povíš mi to cestou.
AMBULANCE FORENZNÍ SLUŽBY
Podle očitých svědků
manželka toho zesnulého přistihla, jak opouští hotel
s milenkou.
V tu chvíli do nich vystřílela celý zásobník.
Náboje ukazují na ruční pistoli.
Nemyslím si, že mají…
Tamaro.
Geno, pojď.
Pojď se trochu smočit a pročistit si hlavu.
Jak jsi mi to řekla?
Geno. Neříkají ti snad tak?
Vypadni!
Kurva.
Oběť ženského pohlaví, věk 30–35 let.
Jedna střela do krku a dvě do perikardu.
Becco?
No tak.
- Hele, co se děje? - Nic.
- V pohodě? - Jo, jsem.
Ano.
Jsem v pohodě.
Co tím myslíte?
Že jsem blázen?
Věřím v genetiku, Rebecco.
A upřímně řečeno, té bych se obávala víc
než čehokoli jiného.
Pomůžu ti.
Oběma vám pomůžu.
Tobě i Tamaře.
Doktorko…
Prosím, říkej mi Julia.
Julie.
Nevím…
Nemyslím si, že mám…
Jestli jde o peníze, tak si nedělej starosti.
Pro záchranu Aleidy
jsem se snažila udělat maximum.
A neuspěla jsem.
Možná…
každá máte
odlišný osud.
Pomůžu ti.
Dovol mi to.
Prosím.
Dlužím to Aleidě.
- Pojď ven. - Chci tátu.
- Tady je tvůj táta. - Proto pojď.
Řekni: „Tati, pojď do bazénu.“
- Vydrž. - Geno, pojď za námi do vody.
Je to bezva.
- Pojď. - Alexi, mám tam jít?
Alexi, mám jít, nebo ne?
Co se stalo?
Ukaž.
Haló!
Mami!
Pár otoček, šampione.
Ještě mě zatoč.
Alexi.
- No tak. - Pojď.
Říkám, ať jdeš.
Ne.
Točí se mi hlava! To stačí.
Ještě mě zatoč.
Ne, přestaň.
Pojď dál.
Aleido.
Je tu Miguel.
- Migueli. - Těší mě, paní.
To je překvapení, Migueli.
Jsem ráda, že jsi tady.
Mám v úmyslu vrátit se ke vzhledu, který jsem měla předtím.
Ukážu ti pár fotek.
- Půjdeme do mého pokoje? - Jasně.
Tak jdeme.
Hodně štěstí.
Hele.
Radši tu počkej. Poptám se.
Jo?
- Kde jsi sakra byla? - Co blázníte? Pusťte ji.
Spletl jste se. Není ta, za kterou ji máte.
Co to má kurva znamenat?
Jsem kapitán Humberto Solana. Parťačka Rebecca Fuentesová.
Hledáme tanečnici, která se má jmenovat Tamara.
Co ta holka kurva provedla?
- Migueli, díky za všechno. - Díky moc.
Dobrou noc.
Tak nejsem v průšvihu?
To záleží na vás, příteli.
Takže Tamara je vaše sestra?
Jste obě stejné, ale nikdy se o sestře nezmínila.
Nevěděla to.
Tak pomůžete nám ji najít?
Jmenuje se opravdu Tamara?
Tamara Sánchezová.
Aspoň tak se představuje.
Šlapkám se nedá věřit. Všechny lžou.
Žádám respekt, je to má sestra.
Promiňte.
O svých holkách nemůžu nic sdělovat.
- Nemůžete? - Ne.
Zdá se mi, že sem pošleme mravnostní policii.
Stačí zavolat.
Jednotka se psy to vyřeší do deseti minut.
No tak dobře.
Dobrý večer.
Děkuji vám všem za účast
na zahajovacím ceremoniálu nadace Humanis Vita.
Děkuji vám všem za účast na zahajovacím ceremoniálu
nadace Humanis Vita.
Ještě jednou a vyplivni tu žvýkačku.
Děkuji vám všem za účast
na zahajovacím ceremoniálu nadace Humanis Vita.
Dobrý.
Už se to rýsuje.
Cíl této nadace má hodně společného
s mým osobním příběhem.
Jsem živoucím důkazem toho, jak může malý chlapec nebo dívka
z nejistých poměrů něčeho dosáhnout, když dostane příležitost
vyrůstat v láskyplném prostředí plného soucitu.
Proto chci tento večer věnovat svým rodičům.
Federicovi, který již není mezi námi,
a mé matce Pilar.
Věděla, že je adoptovaná.
Viď že jo?
Nadace Humanis Vita je zakončením…
Jestli to byla legální adopce, existuje o tom záznam,
který musí obsahovat jméno biologické matky.
To je Marifer.
Když jsem ve službě, volá mi jenom v naléhavých případech.
Zvedni to.
Marifer, teď nemůžu mluvit.
Humberto, musíš přijet. Krvácím.
Volala jsi doktorce Vázquezové?
- Au. - Opatrně.
Doktore, je v sedmém měsíci.
Hodně krvácí.
To bude dobré.
Co tu děláš?
Nic.
Jdu si pro sklenici vody.
Aleido.
Moje lásko.
Ano, všechno v pořádku. Je to pod kontrolou.
Marifer i dítě jsou v pořádku,
ale gynekolog říkal, že potřebuje naprostý klid.
Promiň, že volám až teď.
Něco nového o sestře?
Ne.
Ale jedu do Eugeniovy kanceláře.
Hele, to ne.
To není dobrý nápad. Jestli tě zmerčí, tak tě pozná.
Dokážu proklouznout bez povšimnutí.
Když mi pomůžeš.
Jedu na schůzku s manažerem nákupu. Je to správný vjezd?
Jo, můžete tudy.
Fajn. Zahněte doleva, pak rovně, dokud neuvidíte výtahy.
- Děkuji. - Není zač.
Můžeme?
Jdeme.
- Dobrý den, paní Aleido. - Dobrý den.
Zdravím.
Paní Aleido, rád vás vidím.
- Vítejte. - Moc vám děkuji.
Genaro.
Prosím.
Aleido.
Díky bohu.
Jak se máš?
Tohle je Rogelio Castro.
Na něj se musí velice opatrně.
Má dvě tváře.
Rogelio.
- Fajn, výborně. - Kdy ses vrátila?
Včera.
Syčáku! Proč jsi mi to neřekl?
Protože domů přijela šíleně unavená.
Předpokládám, že ti Eugenio řekl, o co se snaží kluci z Globalu.
Ano, jistě.
No a?
Jaká bude strategie?
Rogelio, jsi tu nový, nebo co?
Vždyť mě přeci znáš.
Víš jak.
Tvoje žena je génius.
Ano.
- Tak pojďme do konferenční místnosti. - Ano, jdeme.
Tak šup nahoru.
Jaké bylo jídlo?
- Vynikající. - Mně na stejné služebce bylo špatně.
- Vážně? - Fakt hrůza.
- Zdravím. Jak je? - Dobrý den.
Aleido, to je ale překvapení!
Chceš něco říct?
Už jsme si mysleli, že tě pohřbil na zahradě.
To je vtipné, Claudio.
Šílenost.
Překlad titulků: Michal Pokorny