DENNE HISTORIEN BYGGER PÅ VIRKELIGE HENDELSER
ALEIDA - ALEX - GENO
Aleida!
-Eugenio. -Hva?
-Eugenio, ring en ambulanse. -Hva?
-Huset brenner. -Hva har skjedd?
-Alex er der inne. -Alex er død.
-Hør på meg! -Alex er død.
-Alex er inne! -Han er død.
Alex er død!
-Min sønn er der inne. -Alex er død.
Jeg ser meg selv
på steder der jeg aldri har vært,
gjøre ting jeg ikke forstår.
Jeg kan føle hva den andre Aleida som ikke er meg, føler.
For noen måneder siden
begynte
Aleida å ha
drømmer der
hun opplevde og så ting
som skjedde med en annen kvinne
som lignet veldig på henne.
Først tolket jeg
den spaltede personligheten
som schizoide symptomer.
Jeg trodde
at Aleida utviklet en dissosiert personlighetsforstyrrelse.
Det som vanligvis er kjent
som personlighetsspalting.
Fortalte Aleida deg om oss på noe tidspunkt?
Oss?
Ja.
Det er tre av oss.
Det er én til som heter Tamara.
Hei...
Jeg ser at herren er fornøyd med våre tjenester.
Du må betale ham utgangsavgiften min.
Det er ti tusen.
Mange takk, min herre.
Nyt kvelden.
Nei.
Hun nevnte aldri noe om dere.
Jeg vet ikke hvorfor,
men hva får deg til å tro at hun gransket dere?
Fordi…
Hun hadde bilder av meg og Tamara.
Og fordi hun var i stand til
å ta kontakt med henne.
Og hun fortalte henne
at hun måtte forklare oss
vår sanne historie.
Forstår du det?
Kom inn.
Skal dette være min nye kåk?
Din hva for noe?
Kåk.
Krypinn.
-Hus? -Din kåk?
Jeg antar det.
Vi har mye å gjøre.
Hva gjør du her?
Har ikke du en familie å ta deg av?
Hallo.
Jo.
Men de er ikke i ferd med å gå inn i løvens hule.
-Hva mener du? -Jeg har gjort hjemmeleksa og har info.
Om Eugenio Sáenz.
Det viser seg at din svoger er ganske interessant.
Min svoger.
Visste du at Aleidas far og Eugenios far
var medstiftere av Humanis Vita sykehus?
Nei.
Eugenios far også?
De studerte medisin sammen.
I 1985
grunnla de det første sykehuset. De var partnere i 20 år til 2005
da Aleidas far døde.
Det er samme år som min far døde.
Det interessante er at vi begge mistet våre fedre samtidig.
-Vet du hvordan han døde? -Det trenger du ikke vite.
Her.
Avtalen er enkel.
Du går inn som Aleida,
følger mine instrukser.
Du signerer det nødvendige, og etter en stund
signerer vi en gjensidig skilsmisseavtale.
Hvor lenge?
-Betyr det noe? -Min tid er verdifull.
Jeg vet ikke, tiden det tar å finne ut
at vi har uforenlige ulikheter.
Det er ikke det interessante.
Señor Sáenz
hadde planlagt en stor fremtid for sønnen
med Humanis Vitas-formannskapet.
I mellomtiden
utnevner han ham til ass. finansdirektør
og hans kone Aleida
til personalsjef.
Men hun hadde tydeligvisa bein i nesa.
I 2016, Ifølge mine kilder,
da señor Sáenz døde,
hvem utnevner han til formann? Ikke sin sønn.
-Men Aleida. -Aleida.
Nemlig.
Du aner ikke alt Aleida ofret for det firmaet.
Én million.
Unnskyld meg?
Én million dollar. En halv million for å signere
og resten for min taushet og for ikke å lage oppstyr.
Én million?
Ikke en slant før du er ferdig med dette. Jeg ble ikke født i går.
Hør her. Du trenger ikke spille snill fyr overfor meg.
Hvis du vil overta min søsters firma,
bryr det ikke meg.
Alt som teller for meg er kontantene.
Det artige er at Aleida avslår utnevnelsen.
Og sier opp i gruppen
for å skape sitt eget firma...
ATI.
Tror du Eugenio tvang henne til å dra?
Tenk om din far overså deg
og endte med å tilgodese din kone.
Og ikke bare det, men hun grunnla sitt eget vellykkede firma.
Som i tillegg ender med å gi deg en jobb.
Mange grunner til å være krenket, hva?
Jeg vet ikke.
Ingenting av dette gir mening.
Dessverre gir ingenting som skjedde de siste månedene
av Aleidas liv mening.
Hennes hallusinasjoner var økende.
Til hun nådde et punkt der hun hadde et psykotisk sammenbrudd.
En kveld da hun var alene
begynte hun å hallusinere om at hennes hus sto i flammer
og løp skrikende ut på gata.
Det var det siste strået.
Det var da vi måtte ta
den tøffe avgjørelsen om å legge henne inn.
"Vi"?
Du og Eugenio?
Kjenner du Eugenio?
Ja.
Nei.
Nei. Jeg vet at han er...
han var hennes mann.
Det virker mistenkelig for meg
at han hentet henne ut for å feire hennes bursdag.
Sa han det?
Var det ikke sånn?
Jeg vet ikke. Hvis han sa det,
er det kanskje sant.
Det er logisk at hun ble innlagt.
Det gir sågar mening at Eugenio snakket med psykiateren
for å få henne til å virke psykotisk, fjerne henne
og handle fritt for å ta kontroll over firmaet.
Tror du psykiateren
kunne ha samarbeidet?
Kanskje Aleidas konspirasjonsfantasi
ikke var så langt fra sannheten.
Men noe må ha gått galt i Eugenios plan.
Noe som fikk ham til å ta henne ut av psykiatriklinikken.
Han regnet ikke med at hun rømte for å skape alt rotet hun lagde.
Derfor måtte han sørge for at hun ikke overlevde.
Det gir mening.
Nei.
Nei, det gir ikke mening.
Det gir ikke mening, ingenting gir mening.
Drepe henne og så skjule hennes død?
Hva med oss?
Hva har Tamara og jeg med dette å gjøre?
Vet han at vi fins?
Sendte han fyren på motorsykkelen for å følge oss?
Selvsagt var det han.
Dere er begge en trussel mot hans planer.
Men det er trist.
Det er tarvelig. Det er så jævla urettferdig.
Slikt skjer når det står millioner av dollar på spill.
Jeg snakker ikke om Aleida.
Jeg snakker om det hele.
Vi ble bedradd.
De bortførte våre liv.
De stjal et liv vi aldri fikk.
Og aldri får.
Fordi de drepte henne.
Hva mer?
Inkluderer avtalen det å ligge sammen?
En million dollar
ville vel dekke ekteskapelige besøk?
Skal du vise meg rommet vårt?
Du blir på gjesterommet.
Vel, jeg mener…
Jeg sa bare
at siden jeg må få kontakt med rollen, og jeg øvde med Stanislavski-metoden,
må jeg skape et emosjonelt minne.
Ja. Du bør hvile deg litt.
Vi har mye å gjøre i helgen, og det er lite tid til å gjøre det.
ALEX 2017 - 2020
Alex.
Hva behager?
Nei, ingenting.
Hvem er gutten?
Alex, min sønn.
Vi prater om ham i morgen.
Hvil nå.
Det går bra.
Elsk med meg.
Jeg har også hatt de synene.
Jeg har drømmer.
Hallusinasjoner.
Jeg ser øyeblikk.
Ting som skjedde med Aleida.
Jeg var sågar
på taket den dagen.
Og jeg så hvordan du prøvde å redde Aleidas liv.
Jeg følte det da hun ble skutt.
Doktor, tror du…
på en slik forbindelse
mellom eneggede tvillinger eller trillinger?
Som oss?
Tamara, hvor er du?
Alex?
Alex.
Tamara.
Tamara!
På tide å stå opp.
Jeg venter nede.
Fy faen.
God morgen, hei.
Sett deg.
Hei.
Av åpenbare grunner måtte jeg la hushjelpen gå.
Aleida spiste det samme til frokost hver dag.
Faen, ikke rart hun ble gal.
Hva vil du jeg skal gjøre?
For det første, ikke snakk med munnen full.
For det andre, ordbruken din.
Aleida bannet ikke.
Du trenger
å snakke,
tenke, spise
og føle deg som henne. Du må være Aleida.
Kos deg.
Tamara.
Tamara er ikke her.
Hun sov ikke her.
-Vet du hvor jeg kan finne henne? -Nei.
Om du ser henne, be henne ringe meg.
Det er viktig.
Jøss!
Vi har et basseng.
Ja, se…
Følg med.
Du må bli kjent
med ansiktene og navnene på styremedlemmene.
Ok?
Laura Cano.
Kan du ikke først forklare hva som skjedde med min søster?
Vi snakker om din søster senere, men dette er veldig viktig.
Du har ingen anelse om hva det vil si å spille.
Jeg må forstå min rollefigur,
vite hva som får henne ut av senga,
vite hennes motivasjon.
Din er at vi ikke havner i fengsel.
Hva sa jeg om din ordbruk? Vær så snill.
For en dag! Kutt ut.
Ok, greit.
Eugenio.
Takk.
Jeg øvde med Strasbergs metode.
-Var det ikke Stanislavskis? -Samme dritten.
Alt er likedan for meg.
Du må forstå at jeg er en eksperimentell skuespiller.
Jeg må få kontakt med karakterene, forstå dem.
Ellers husker jeg ingenting.
Så?
Ok, la oss se.
-Beskriv Aleida for meg med ett ord. -Med ett ord?
Det første du kommer på. Beskriv Aleida med ett ord.
Når jeg sier Aleida…
Aner ikke. Jeg mener...
Det er vanskelig. Vi er medsammensvorne.
Hun er min partner.
Mitt livs kjærlighet.
Nei, vær så snill.
For en klisjé.
Ok, kutt ut våset.
Ett ord.
-Hva mener du med et ord? -Ja, ett ord. Spytt det ut.
-Hun var. Hun er... Jeg vet ikke. -Hva? Aleida er...
-Raskt. -En labyrint.
Hva er det?
Jeg finner ikke min søster. Du må hjelpe meg å finne henne.
Vi har et dobbeltdrap.
Fortell meg om det på veien.
AMBULANSE KRIMINALTEKNISKE TJENESTER
Ifølge øyenvitner
oppdaget avdødes kone ham da han forlot hotellet med sin elskerinne.
Og der skjøt hun dem til pistolen var tom.
Patronene tyder på et håndvåpen.
Jeg tror ikke de har…
Tamara.
Geno, kom.
Kom, ha det gøy og få det ut av tankene.
Hva kalte du meg?
Geno. Kaller de deg ikke det?
Kom deg opp!
Faen.
Kvinnelig offer, 30 til 35 år gammel
med ett skuddsår i nakken og to i hjerteposen.
Becca?
Hei.
-Hva er i veien? -Ingenting.
-Går det bra? -Ja.
Ja.
Ja, det går bra.
Hva sier du?
At jeg er gal?
Jeg tror på genetikk, Rebecca.
Og jeg ville ærlig talt bekymret meg mer for det
enn noe annet.
La meg hjelpe deg.
Hjelpe dere begge.
Deg og Tamara.
Doktor…
Kall meg Julia, er du snill.
Julia?
Jeg vet ikke, jeg...
Jeg tror ikke vi kan...
Penger er ikke et problem om det bekymrer deg.
Jeg prøvde naturligvis
å redde Aleida fra seg selv.
Og jeg lyktes ikke.
Kanskje…
din historie
kan være annerledes.
La meg hjelpe deg.
La meg prøve.
Vær så snill.
Jeg skylder Aleida det.
-Kom uti. -Jeg vil ha pappa.
-Der er pappa. -Derfor, kom.
"Pappa, bli med i bassenget."
-Vent litt. -Geno, kom uti vannet med oss.
Det er deilig.
-Kom. -Alex, skal jeg komme uti?
Alex, skal jeg uti eller ikke?
Hva skjedde?
La oss se.
Hei!
Mamma!
Noen snurr, mester.
Snurr meg mer.
Alex.
-Kom igjen. -Kom.
Jeg sa kom igjen.
Nei.
Nei, jeg blir svimmel. Ok, nei.
Snurr henne mer.
Nei, stopp.
Kom inn.
Aleida.
Miguel er her.
-Miguel. -Hyggelig å møte deg, señora.
Jeg er glad, Miguel.
Jeg er så glad du er her.
Jeg har tenkt å gå tilbake til en stil jeg hadde før.
Og... Jeg skal vise deg noen bilder.
-Vil du gå til soverommet mitt? -Ja, jeg følger etter.
Lykke til.
Hei.
Du bør vente, jeg spør.
Ok?
-Hvor i helvete var du? -Hei, hva skjer? La henne gå.
Du er forvirret. Hun er ikke den du tror.
Hva faen foregår her?
Jeg er inspektør Humberto Solana, min partner, Rebecca Fuentes.
Vi leter etter en danser, hun heter Tamara.
Hva faen har den jenta gjort nå?
-Miguel, takk for alt. -Mange takk.
God natt.
Så jeg er ikke i vansker?
Det kommer an på deg, min venn.
Så Tamara er din søster?
Dere er identiske, men hun sa aldri at hun hadde en søster.
Hun visste det ikke. Hjelper du oss med å finne henne?
Heter hun virkelig Tamara?
Tamara Sánchez.
Eller det var det hun sa.
Man kan ikke tro disse horene, de lyver.
Vis respekt, hun er min søster.
Beklager så mye.
Jeg kan ikke informere om mine jenter.
-Kan du ikke? -Nei.
Stedet trenger et besøk av sedelighetsavdelingen.
Jeg skal ringe.
Hundepatruljen løser det på ti minutter.
Hei, ok, ok. Greit.
God aften.
Jeg takker alle for fremmøtet
ved åpningsseremonien til Humanis Vita-stiftelsen.
Jeg takker alle for fremmøtet ved åpningsseremonien
til Humanis Vita-stiftelsen.
Igjen, og kast tyggegummien, er du snill.
Jeg takker alle for fremmøtet
ved åpningsseremonien til Humanis Vita-stiftelsen.
Bra.
Det flasker seg.
Stiftelsens formål har mye med min personlige historie å gjøre.
Jeg er et levende eksempel på hva en liten gutt eller jente
som ble født i fattige kår kan oppnå når de får muligheten til
å vokse i et kjærlig og medfølende rom.
Derfor vil jeg vie denne kvelden til mine foreldre.
Til Federico som ikke lenger er med oss
og Pilar, min mor.
Hun visste at hun var adoptert.
Forstår du ikke det?
Humanis Vita er fullførelsen...
Hvis det var en lovlig adopsjon, må det finnes en journal.
Og den må inneholde navnet på den biologiske moren.
Det er Marifer.
Hun ringer aldri når jeg er i tjeneste, om det ikke er krise.
Ta den.
Marifer, jeg kan ikke snakke nå.
Humberto, du må komme. Jeg blør.
Ringte du doktor Vázquez?
-Å. -Forsiktig.
Doktor, hun er sju måneder på vei.
Hun blør mye.
Det går bra.
ALEIDA TRUJANO
Hva gjør du?
Ingenting…
Jeg kom for å ta et glass vann.
Aleida.
Min elskede.
Ja, alt går bra. Det er nå under kontroll.
Marifer og babyen har det bra,
men gynekologen sa hun trenger absolutt hvile.
Beklager at jeg ikke har ringt før.
Noe nytt om din søster?
Nei.
Men jeg drar til Eugenios kontor.
Nei!
Ingen god idé, du kan ikke dra uten at han kjenner deg igjen.
Jeg vet hvordan jeg kan gå ubemerket.
Jeg trenger din hjelp.
Er dette riktig vei for å møte innkjøpssjefen?
Du kan gå inn herfra.
Perfekt. Ta til venstre, så rett frem. Da ser du heisene.
-Takk. -Ingen årsak.
Klar?
Kom igjen.
-God ettermiddag, señora Aleida. -God ettermiddag.
Señora Aleida, en glede.
-Velkommen. -Mange takk.
Genaro.
Gå videre.
Aleida.
Gudskjelov.
Hvordan går det?
Dette er Rogelio Castro.
Du må være veldig forsiktig med ham.
Han er hyklersk.
Rogelio.
-Fint, veldig bra. -Når kom du tilbake?
I går.
Hvorfor sa du ikke det?
Fordi hun kom sliten hjem, tenk deg det.
Jeg antar at Eugenio fortalte deg om hva karene i Global gjør.
Ja, naturligvis.
Så?
Hva er strategien?
Rogelio, er du ny her?
Du kjenner meg bedre enn som så.
Hør her.
Din kone er et geni.
Ja.
-Vel, la oss gå til konferanserommet. -Kom igjen.
La oss gå opp.
Hva med maten?
-Deilig. -Jeg ble fryktelig syk på den turen.
-Sier du det? -Det var forferdelig.
-Hallo. Hvordan har du det? -Hallo.
Aleida, for en overraskelse!
Vil du vite sannheten?
Vi trodde han hadde begravd deg i hagen.
Morsomt, Claudio.
Det er vanvittig.
Tekst: Øystein Johansen