TENTO PŘÍBĚH JE ZALOŽEN NA SKUTEČNÝCH UDÁLOSTECH
Bůh,
Jahve,
Alláh.
Vyšší moc, ať už ji nazýváme jakkoliv.
Proč se některé nebohé bytosti bouří
proti myšlence stvořitele, který má být samá dobrota a láska?
Plni hněvu se dožadují odpovědí na otázky, které by si mohli odpustit.
A propukají v zuřivost jako vřeštící hurikány.
Jejich pochybnosti je pohlcují.
Jako by jejich mysl a těla
ovládl oheň
a přiváděl je k šílenství.
A stejně jako Prométheus…
Pokud se pokusí ukrást oheň bohům,
budou potrestáni věčnými muky.
Pocítí, jak tisíce supů
požírají jejich vnitřnosti.
TRIPTYCH
Mě a Rebeccu
provedli tajnými chodbami nemocnice.
Děti jsme rodili na tajném operačním sále.
Rodivší matka
byla skoro dítě.
I když šlo o porod trojčat,
byla přítomen jen jeden lékař.
Rebečin šéf,
doktor Sáenz.
Po porodu jsme museli zůstat
skoro týden zavření ve sklepě.
Dostali jsme pokyn, abychom se starali o matku a děti,
dokud nebudou moci odcestovat.
Kam odcestovat?
Nevím.
Nesměli jsme klást otázky.
A Dr. Sáenz
se s námi vůbec nebavil.
Až jednoho dne
jsem ho slyšela mluvit se strážci, kteří se o mě a Rebeccu starali.
Zítra ráno přesně v sedm hodin na letišti Toluca.
Bude tam na vás čekat soukromé letadlo.
Pilot už byl instruován, aby novorozence dopravil na místo,
kde bude experiment pokračovat.
Ano, pane. A co sestry?
Víte, co máte dělat!
S nimi a s tou holkou.
Tu noc jsme naplánovaly útěk.
Když stráže usnuli,
vplížila jsem se do kanceláře, ve které byl telefon.
Zavolala jsem bratranci, který měl taxi,
aby nás přijel vyzvednout.
Rebecco!
Rebecca zůstala pozadu.
Taky nesla jednu z holčiček.
Utíkej! Rychle!
Do taxíku se nedostala.
A jeden ze strážných ji…
Co se děje? Pohyb, Raúle! Rychle!
Pár měsíců jsme se schovávali.
A pak jsem si vzpomněla na Gonzala a Dolores.
Na tvé rodiče.
Bylo v plánu dát jim obě holčičky.
Ale Paquita trvala jen na jedné.
Byla to Francisca Sánchezová?
Ano, ale to nebylo její příjmení.
Jí a holčičce jsem pomáhala zajistit
falešné rodné listy.
A dala jsem tě Dolores.
Zmínila jste experiment.
Čeho se týkal?
Já nevím.
Nebyly však k ničemu.
Jak se Aleida dostala
do rodiny Federica Trujana?
Aleidu adoptovali přes agenturu v New Yorku.
- V New Yorku? - Ano.
Aleida dostala osvědčení o adopci. Viděla jsem ho u Eugenia.
Mluvila jsi s Eugeniem?
Unesl mě.
Musela jsem u něj s Tamarou strávit noc.
Ale slíbil, že nám neublíží,
a navíc nám pomůže se sháněním informací o Aleidě.
Věříš mu?
Ne.
Tamara ale ano.
Co ta na to všechno říkala?
Nic nebere vážně.
Dokonce žertovala, že jsme klony.
Připadá ti to přehnané?
Ale prosím vás.
Klony?
To se děje jen ve sci-fi filmech.
No, sci-fi filmy
jsou často založené na realitě.
Viditelné spektrum oblasti vědy
je jen špičkou
obrovského ledovce.
Viditelná je ta část,
kterou vymezí bioetické komise.
Co se ale skrývá pod tím neviditelným?
Klonování, upravování genů
a stejně tak další, eticky pochybné experimenty.
Technicky je to možné.
Jestliže byly naklonovány ovce a psi,
kdo může s jistotou tvrdit, že neexistují lidské klony?
- Co ti ještě řekla? - Nic.
- Určitě ne? - Vím jistě, že nic dalšího.
Začala fňukat,
že jí chybí dcera a tak. Nic víc.
Neměla jsem možnost se s ní rozloučit.
Dokonce jsem ji ani neviděla.
Eugenio se postaral o zpopelnění.
A tvoje sestra?
Co je s ní?
Ozvala se ti?
Nejsi to ty, kdo ji sleduje?
Ten tvůj chlápek na motorce ti nic neřekl?
Taky mi chybíš.
Moc vás miluju, vše je v pořádku.
Nic se neděje.
To se občas stává, že se dospělí hádají
a nedokáží se na ničem shodnout.
Ale my s mamkou problémy vždy vyřešíme.
Všechno bude dobrý, Betito.
To nic, zlato.
Ano, miluju tě, běž si lehnout.
Zítra vás vyzvednu a odvezu do školy, ano?
Dobře, dávej na bráchu a mámu pozor.
Miluju tě, zlato.
Kdes byla?
Bál jsem se.
Můžeš mě obejmout?
Becco.
Becco!
Hej!
Klid.
Dobrý. To jsem já.
Humberto.
Chci si dát panáka.
Jen jednoho.
Části toho příběhu si pořád neumíme vysvětlit.
Jaké třeba?
Co je to za otázku?
Aleidinu adopci.
Ty požáry.
Podivné sny, shody okolností.
Jaké shody okolností?
Přišly jsme o jednoho z rodičů v rozpětí několika týdnů.
Nezdá se ti to divné? Zkus mi to vysvětlit.
O tom si musíš promluvit s doktorkou.
Něco v tom je.
To místo mi nedalo spát.
Máš na mysli ten strašidelný nemocniční sklep?
Kde záhadní doktoři
produkují lidské klony?
Vím, co si myslíš.
Dr. Bátizová to nepovažuje za nemožné.
Podívej se.
Myslíš, že můžeme najít stopy k něčemu, co se stalo před více než 30 lety?
To zjistíme jediným způsobem.
Nežádám tě o svolení.
Dobře.
Ale půjdu s tebou. A nežádám tě o svolení.
Do nemocnice?
Ano, potřebuju jen pár hodin,
abych odvezl děti do školy.
Běž na schůzku, pak to probereme.
Ať zjistíš, jak na to.
Ano?
Na léčbu reaguje.
Dr. Kleinová se ptá, proč ji máme držet v umělém kómatu.
Protože musíme být hodně opatrní.
Později se tam vydám a s Kleinovou promluvím.
VOLÁ S1
Musím to vzít.
Doufám, že je to důležité.
Dobře ses schovala.
Tamaro.
- Co je? - Musíme se sejít.
Podívej, mami.
To je ona.
Jmenuje se Beatriz Fonsecová.
Poznáváš ji?
No, Becco…
Možná.
Lítali jsme od jedné sociální pracovnice ke druhé, miláčku.
Pořádně se zadívej. Soustřeď se.
Byla mnohem mladší.
My všichni.
Jo, asi to byla ona, Becco.
Podívej.
To je ona, mami.
Připravená?
FUENTESOVI
Co je vám?
To tu budeme jen tak stát a zírat na sebe?
Mami, tohle je…
Tamara Sánchezová.
Moje sestra.
Těší mě, Tamaro.
Jsem Dolores.
Pojď sem ke mně, zlato.
Říkej mi Lola.
- Lola. - Pojď dál.
Super.
Vítejte.
Pilar Mancera Trujano.
Ale to už asi víš.
Ty jsi ta třetí.
Rebecca?
Ano.
Pojďte dál.
- To je ve škole? - Ano.
Který rok?
Zbláznila ses?
Proč jsi ji přivedla?
Co když to poví Eugeniovi?
Ale prosím tě!
Becco, začínám si myslet,
že máš jenom dvě polohy.
Vyplašená a hodně vyplašená.
Kde je cukr?
Tamhle.
Hele.
Ta stará ženská nemá o ničem ani potuchy.
Poslechni si ji.
A jestli jí pak nebudeš věřit,
můžeme se jí zbavit.
Tamaro, jak tohle můžeš říct?
Vidíš?
Hodně vyplašená.
Ne.
Té její duchovní přeměně nevěřím.
Eugenio ji musel něčím přesvědčit, aby se vzdala kontroly nad společností.
Nemohl ji zdrogovat?
To nevím.
Ovšem ta Aleida, co jsme viděli na poradě…
byla určitě jiná Aleida než známe.
Rogelio, máš k nim daleko blíž
než kdokoli z nás.
Musíme zjistit, co se děje.
Věř mi, pracuju na tom.
Všechno potřebné jsem nechala na stole,
zbytek je na tobě.
Využij své představivosti.
Nemůžu dělat všechno.
Čeká na mě pacient.
Takže Tamařina máma
je biologická matka všech?
Teď už chápu, proč jsi taková zpiťarka.
Jak to?
Když se Aleida narodila v Mexiku, proč jste ji adoptovali v USA?
Já nevím.
O všechno se staral Bernardo.
Řekl nám,
že je dcerou mexického migranta, který zemřel.
Byl to univerzitní výzkum.
Údajně si vybrali stovky dětí.
Proto tě každý měsíc testovali, Becco.
No, Aleidu taky každý měsíc testovali.
Údajně to měl být požadavek
té adopční agentury.
Měla Aleida za přítele psychologa?
Ano, Germána.
Jak to víš?
Byl to učitel Bernarda a Federica.
Byl snad odněkud z Německa. Moc si to nepamatuju.
Federico byl ve výborném zdravotním stavu.
Ten den
si šel s Bernardem zahrát golf.
No a tam
mu selhalo srdce.
Když dorazila sanitka,
byl už mrtvý.
S Bernardem?
Byli sami?
Becco, tohle musíš vidět.
Jde o trojčata, které v 80. letech
oddělili a pak je zase dali dohromady.
Děkuju, mami.
Pilar, musím se dostat do sklepa nemocnice Humanis Vita.
Je nějaká možnost, že byste nám tam zajistila přístup?
Milá zlatá, mluvíš s většinovou akcionářkou
a ředitelkou nadace Humanis Vita.
NEMOCNICE HUMANIS VITA
Jen se usmívej a nic neříkej.
A proboha,
přestaň si drbat hlavu.
Pardon.
Dobré ráno.
Paní Aleida, pan architekt a já se chystáme do sklepa,
abychom si prohlédli uspořádání archivu nadace.
- Mám říct panu Tamayovi, že jste tady? - Ne.
Až skončíme, stavím se u něj v kanceláři. Díky.
Tak prosím.
Děkuji.
S tímhle můžete pokračovat výtahem
a otevírat libovolné dveře v suterénu.
Já pojedu nahoru, aby to Tamayovi nebylo podezřelé.
Vystupte.
Díky.
Děkujeme.
Kde je ten tajný operační sál?
Venku čeká pohřební vůz. Tam provedeme výměnu, ano?
Hele.
Co ti je? Děje se něco?
Fakt jsi viděl Aleidu mrtvou?
Proč se mě na to ptáš? O tom jsme už mluvili.
Odpověz mi.
Určitě byla Aleida mrtvá?
Za svůj život jsem viděl dost mrtvých lidí,
než abych se pletl.
Je ti něco? Můžeme pokračovat?
- Ne. - Co je?
Ne.
Ne, nic, jdeme.
Pojďme.
DROBNÁ HOTOVOST P4
Nic než dokumenty, které ani nejsou datované.
Becco.
B. S.?
Bernardo Sáenz.
Alfa, Beta a Gamma?
Tak nás pojmenovali?
Tohle jsou DNA sekvence.
SEKVENCE BETA
Co je tohle?
Becco, podívej.
Kdo to je?
Očividně jde o originál.
Alfa, Beta a Gamma jsou fotokopie.
Udivuje mě, že po tom, co jsi zjistila, máš pořád náladu na žertování.
No, celé je to absurdní.
Moje sestry i já jsme klony nacistické kočky.
To se bude Tamaře líbit.
Určitě si nedáš?
- Pomůže ti to. - Ne, díky.
- Co se děje? - Eugenio, promiň.
Znáš mou ženu.
Když si něco umane, je to hotová věc.
Nemůžeš přede mnou schovávat kámošku. Musím ji vidět.
Nesu její oblíbené sushi.
Rozumím ti, Cynthie, ale je dost nemocná.
Bolí ji hlava a leží v posteli. Měli jste mi předem zavolat.
- Stará výmluva s bolestí hlavy. - Ne.
Povídej si tu s Genem, já jdu překvapit svou kámošku.
Julie, podívejte.
Ráda bych vám
ukázala tuhle fotku. Podívejte se na ni.
Podle Pilar
byl lékař učitelem Bernarda Sáenze a Federica Trujana.
Prý je to Němec.
Nic vám to neříká?
Vím, kdo to je.
Vy ho znáte?
Osobně ne.
Jen jeho osud.
A nebyl to Němec, ale Rakušan.
Marcus Herzog.
Jeho případ byl dobře známý,
protože izraelská tajná služba vyhlásila pátrání
po nacistických zločincích
ukrytých v Latinské Americe.
Ne, tohle je na mě moc.
Víte co? Potřebuju se napít.
Kámoško!
Holka.
Jak se máš?
Dobře, vážně skvěle.
- Moc jsi mi chyběla. - Jo.
- Jak se ti daří? - Dobře.
- Super. - Přinesla jsem večeři.
- Mňamku. - Půjdeš dolů?
- Za chvíli. - Jo?
Díky.
- Uvidíme se dole. - Ano.
Tak na zdraví, ne?
- Konečně na zdraví. - Na zdraví.
Na zdraví.
Eugenio mi říkal, že jsi sháněla potenciální investory v Tchaj-peji, jo?
Ne, Rogelio. Byznys je poslední, o čem se chce bavit.
Jo, Roge, nenuď nás.
- Dobře. - Ukaž nám fotky z cesty.
- Jasně. - Fotky?
Musíš jich mít tisíce.
Miliony.
Chudák Geno je viděl tolikrát, že jestli je zas vytáhnu, zabije mě.
- Jasně. - Aha.
Aspoň jednu.
- Dost, zlato. - No.
Cynthie, přestaň.
- Stačilo. - Fajn.
Ale ne.
A samozřejmě hotel Imperial.
Skvělý hotel, viď?
Je nádherný, mám ho moc ráda.
Víte, co mám na Tokiu nejradši?
Čtvrť Šibuja.
Těch obchodních domů.
Bary a obchody jsou k sežrání.
Celkově je to úžasné.
Aleido,
byla jsi v Šibuji 109?
Aleido?
Ptám se, jestli jsi byla v Šibuji 109.
Aleido?
Aleido, je ti něco?
Holka, budíček!
Co se děje?
Aleido?
Nevím, co se stalo.
Už dlouho nic nepila.
Nevím.
Brácho, promiň, že naléhám, ale můžu ti dát číslo na kliniku,
kam chodila i Cynthia.
Rogelio, tys mu to řekl?
Drahoušku…
Radši půjdeme. Mám toho…
Jistě. A neboj, neřeknu ani slovo.
- Ano. - Prosím, ne.
- Nikam nechoďte, srabáci. Vydržte. - Měla bys…
Ještě jsme si nezazpívali karaoke.
Aleido, to už by stačilo.
Ne, zlato.
Ne. Víš co? Trochu jsi přebrala, lásko.
Už je čas jít do postele.
- Že jo? Tak pojď. - Ano.
Chci šukat.
Nepřidáte se?
Děkuju.
PÁNSKÝ KLUB OLYMPIA
Tamaro!
Kruci! Poslouchej mě!
Tamaro.
- Pusť mě! - Tamaro.
Tamaro, je to vážný.
Poslouchej mě.
Měla jsi pravdu.
Jsme klony nějakejch pojebanejch nacistů.
Co to děláš?
Přestaň.
- Je čas… - Holka moje.
Není ti dobře. Promluvíme si zítra, jo?
Ne, nechoď.
Cynthie, ještě ne.
Miluju tě. Jako fakt. Moc tě miluju.
Nechoď ještě.
Taky tě mám ráda, ale už musíme jít.
Musíš si odpočinout.
Pojď.
- Cynthie, jdeme. - Co ti je?
Co je s tebou?
Co se ti stalo?
Měli bychom jít.
- Jdeme. - Nevím, co se se mnou děje.
Promiňte, ne…
- Rebecco. - Vím všechno, blbečku.
Vím o tom experimentu.
Proč jsi mi zabil sestru.
Cože?
Fonsecaová mi to řekla.
Zasraný nacistický prase.
Kreténe.
Kurva ne!
Kurva!
Mami?
Becco.
Hej!
Vstávej.
Slyšíš mě?
Co jsi včera vyváděla?
- Nevím. - Ty nevíš?
Pojď, jdeme.
Tak pojď.
- Kam jsi šla? - Ahoj.
- Co? - Kam jsi šla?
Já nevím, Humberto. Ne.
- Ahoj, Sol. - Dobré ráno.
Je tu Eugenio?
Pan Sáenz volal. Zdá se, že dnes nepřijde.
Řekni mi, na co jsi myslela?
No?
Co se včera přihodilo,
že jsi v domě doktorky tak nezřízeně pila?
Bylo mi hrozně, Humberto.
Ukázala jsem jí, co jsme našli v nemocnici.
Nabídla mi víno, abych se uklidnila.
Dala ti víno?
Neřeklas jí, že jsi alkoholička?
Jistěže ne.
Nastup si.
Beatriz, děje se něco?
Co je, Beatriz?
Mohla bys ke mně přijít?
Ano.
Teda snad.
Dejte mi adresu.
Pošlu ti údaje o poloze.
Myslím, že je to tady.
Šestnáct, jo. Čtrnáct.
Beatriz! To jsem já, Becca!
Je otevřeno.
Beatriz!
Počkej tu chvilku.
Humberto.
Mise splněna.
SERIÁL NEZOBRAZUJE SKUTEČNÉ UDÁLOSTI ANI OSOBY
Překlad titulků: Michal Pokorny