DENNE HISTORIE ER INSPIRERET AF FAKTISKE BEGIVENHEDER
Gud,
Yahweh.
Allah.
Den Højere Magt, hvad end du vil kalde den.
Hvorfor gør nogle uheldige væsener oprør
mod ideen om en skaber, der angiveligt er god og kærlig?
Fyldt med vrede kræver de svar på spørgsmål, de måske ikke har.
Og de bryder ud i raseri som brølende orkaner.
Deres tvivl fortærer dem.
Som en ild, der omfavner deres sind
og kroppe
og driver dem til vanvid.
Og ligesom Prometheus…
Hvis de prøver at stjæle ild fra guderne,
vil deres straf være den evige pine
at føle 1.000 gribbe
fortære deres indvolde.
TRIPTYKON
De førte Rebecca og mig
gennem nogle hemmelige gange i hospitalets kælder.
Vi forløste børnene på en hemmelig operationsstue.
Moren var
næsten et barn.
Selv om det var en trillingefødsel,
var der kun én læge til stede.
Rebeccas chef,
doktor Sáenz.
Efter fødslen skulle vi blive
i næsten en uge, spærret inde i kælderen.
Vi fik besked på at passe moren og børnene,
indtil de kunne rejse.
Rejse hvorhen?
Det ved jeg ikke.
Vi måtte ikke stille spørgsmål.
Og doktor Sáenz
talte slet ikke med os.
Indtil jeg en dag
hørte ham tale med vagterne, der tog sig af Rebecca og mig.
I morgen tidlig klokken syv i Toluca-lufthavnen.
Der er et privatfly, der venter på jer.
Piloten har allerede fået besked på at føre børnene
til det sted, hvor eksperimentet fortsætter.
Javel. Og sygeplejerskerne?
I ved, hvad I skal!
Med dem og pigen.
Den aften planlagde vi vores flugt.
Da vagterne sov,
sneg jeg mig ind på et kontor, hvor der var en telefon.
Jeg ringede til min fætter, der har en taxi,
for at få ham til at hente os.
Rebecca!
Rebecca blev efterladt.
Hun bar også en af pigerne.
Løb! Af sted!
Hun nåede ikke ud til taxien.
Og en af vagterne…
Hvad sker der? Kør, Raúl! Skynd dig!
Vi skjulte os i et par måneder.
Så huskede jeg Gonzalo og Dolores.
Dine forældre.
Fordi planen var at give dem de to piger.
Men Paquita insisterede på at beholde en af dem.
Var hun Francisca Sánchez?
Ja, men det var ikke hendes efternavne.
Jeg hjalp hende med at få falske fødselsattester til hende og pigen.
Og jeg gav dig til Dolores.
Du nævnte et eksperiment. Hvilken form for eksperiment var det?
Det ved jeg ikke.
Men de havde ikke gode hensigter.
Hvordan endte Aleida
i Federico Trujanos familie?
Aleida blev adopteret via et bureau i New York.
-New York? -Ja.
Aleida havde sin adoptionsattest. Jeg så den i Eugenios hus.
Har du talt med Eugenio?
Han kidnappede mig.
Jeg overnattede hos ham med Tamara.
Men han lovede ikke at gøre os fortræd
og at hjælpe med at finde mere information om Aleida.
Stoler du på ham?
Nej.
Men Tamara stoler på ham.
Og hvad siger hun om alt det her?
Hun tager ikke noget alvorligt.
Hun jokede med, at vi var kloner.
Synes du, det er langt ude?
Kom nu.
Kloner?
Det sker kun i science fiction-film.
Science fiction
er ofte baseret på virkeligheden.
Der er et synligt spektrum af videnskab,
som kun er toppen
af et enormt isbjerg.
Den synlige del er den del, der er afgrænset
af bioetiske komiteer.
Men hvad med det underliggende, som vi ikke kan se?
Kloning, genredigering
og andre lige så etisk tvivlsomme eksperimenter.
Det er teknisk muligt.
Hvis får og hunde er blevet klonet,
hvem kan så med sikkerhed sige, der ikke er menneskekloner?
-Hvad ellers sagde hun? -Intet.
-Er du sikker? -Ja, hun sagde ikke andet.
Hun begyndte at klynke
og sige, at hun savner sin datter. Det er det hele.
Jeg fik ikke sagt farvel til hende.
Jeg så hende ikke engang.
Eugenio stod for kremeringen.
Og din søster?
-Hvad med hende? -Har du hørt fra hende?
Overvåger du ikke hende?
Har din ven med motorcyklen ikke sagt noget?
Jeg savner også dig.
Jeg elsker jer, og alt er okay, skat.
Alt er fint.
Det sker af og til, at vi voksne
skændes og ikke er enige.
Men din mor og jeg løser vores problemer.
Det skal nok gå, skat.
Det er okay, skat.
Ja, jeg elsker dig. Gå nu i seng.
Jeg henter dig i morgen og kører dig i skole, okay?
Okay, pas på din bror og din mor.
Jeg elsker dig.
Hvor var du?
Jeg var bekymret.
Kan du give mig et kram?
Becca.
Becca… Becca!
Hey!
Slap af.
Det er okay.
Det er Humberto.
Jeg vil have en drink.
Bare én.
Historien har stadig uforklarlige ting.
Hvilke ting?
Hvad mener du?
Aleidas adoption.
Brandene.
De sære drømme, sammenfaldene.
Hvilke sammenfald?
Vi mistede en af vores forældre inden for få uger.
Virker det ikke underligt? Forklar det.
Du må tale med doktoren.
Der er noget der.
Jeg tænkte på det sted hele natten.
Den uhyggelige kælder? Den på hospitalet?
Hvor mystiske læger
producerer menneskekloner?
Jeg ved, hvad du tror.
Doktor Bátiz finder det ikke umuligt.
Okay, lad os se.
Tror du, vi kan finde spor om noget, der skete for over 30 år siden?
Svaret findes kun på én måde.
Jeg beder ikke om lov.
Okay.
Men jeg kommer med dig. Jeg beder ikke om lov.
Til hospitalet?
Ja, jeg behøver bare et par timer til at køre mine børn i skole.
Tag til mødet, så snakkes vi ved. Finder ud af, hvad vi gør.
Okay?
Hun reagerer på behandlingen.
Doktor Klein vil vide, hvorfor vi beholder hende i koma.
Vi bør være ekstra forsigtige.
Jeg ser hende senere og taler også med Klein.
Jeg skal svare.
Jeg håber, det er vigtigt.
Du gemte dig godt.
Tamara.
-Hvad er der? -Vi skal mødes.
Se, mor.
Det er hende.
Hun hedder Beatriz Fonseca.
Genkender du hende?
Åh, Becca…
Måske.
Vi gik fra én socialrådgiver til den anden i årevis, skat.
Tag et godt kig på hende. Fokuser.
Hun var meget yngre.
Det var vi alle.
Ja, det var nok hende, Becca.
Okay, hør her.
Okay, det er hende, mor.
Er du klar?
FAMILIEN FUENTES
Hvad så?
Skal vi bare stå her og stirre på hinanden?
Mor, det er
Tamara Sánchez.
Min søster.
Godt at møde dig, Tamara. Jeg hedder Dolores.
Kom her, skat.
Bare kald mig Lola.
-Lola. -Kom ind.
Godt.
Velkommen.
Pilar Mancera Trujano.
Men det vidste du nok allerede.
Du er den tredje.
Rebecca?
Ja.
Kom ind.
-Er det i skolen? -Ja.
Hvilket år?
Er du blevet skør?
Hvorfor tog du hende med? Hun kan sige det til Eugenio.
Kom nu!
Becca, jeg er begyndt at tro,
at du kun har to gear.
Freak og superfreak.
Hvor er sukkeret?
Der.
Makker…
Den gamle dame har ingen anelse om det her.
Du bør lytte til hende.
Hvis du ikke tror på hende, kan vi komme af med hende.
Hvordan kan du sige det?
Se selv.
Superfreak.
Nej.
Jeg tror ikke på hendes åndelige forvandling.
Eugenio må have gjort noget for at få hende til opgive firmaet.
Giver han hende stoffer?
Det ved jeg ikke.
Men den Aleida, vi så på mødet…
…er ikke den Aleida, vi kender.
Rogelio, du er meget tættere på dem
end nogen af os.
-Vi skal finde ud af, hvad der foregår. -Tro mig, jeg er på sagen.
Jeg lagde det, du behøver, på mit skrivebord. Resten er op til dig.
Brug din fantasi.
Jeg kan ikke gøre alt.
Min patient venter.
Er Tamaras mor
alles biologiske mor?
Nu forstår jeg, hvorfor du drikker.
Hvad?
Hvis Aleida blev født i Mexico, hvorfor adopterede I hende så i Amerika?
Det ved jeg ikke.
Bernardo ordnede det hele.
Han sagde, at hun var datter af en mexicansk indvandrer, der var død.
Det var et universitetsforsøg.
De udvalgte angiveligt hundredvis af børn.
Derfor testede de dig hver måned, Becca.
Aleida blev også testet hver måned.
Det var angiveligt et krav
fra adoptionsbureauets side.
Havde Aleida en psykologkæreste?
Ja, Germán. Hvor ved du det fra?
Han var Bernardo og Federicos lærer.
Han var vist fra Tyskland. Jeg kan ikke huske det.
Federicos helbred var glimrende.
Den dag
spillede han golf med Bernardo.
Og der
stoppede hans hjerte.
Da ambulancen kom,
var han allerede død.
Med Bernardo?
Var de alene?
Becca, du skal se det her.
Det handler om trillinger, der blev adskilt og genforenet i 1980'erne.
Tak, mor.
Pilar, jeg skal ned i kælderen på Humanis Vita Hospital.
Kan du hjælpe os med at få adgang?
Du taler med majoritetsaktionæren
og forkvinden for Humanis Vita Fonden.
Bare mil. Sig ikke et ord.
Og for Guds skyld… Hold op med at kradse hovedet.
Undskyld.
Godmorgen.
Fru Aleida, arkitekten og jeg går ned i kælderen for at se,
hvordan fondens arkiver er installeret.
-Skal hr. Tamayo vide, at De er her? -Nej.
Jeg kigger forbi hans kontor, når vi er færdige, tak.
Værsgo.
Tak.
Med det kan du bruge elevatoren
og åbne alle døre i kælderen.
Jeg går op, så Tamayo ikke får mistanke.
Gå ud.
Tak.
Hvor er den hemmelige operationsstue?
Bilen er udenfor. Det er der, vi skifter, okay?
Hey.
Er du okay? Hvad er det?
Så du Aleida død?
Hvorfor spørger du mig om det? Vi har talt om det.
Bare svar mig.
Er du sikker på, hun var død?
Jeg har set nok døde personer i mit liv
til ikke at tage fejl.
Hvad så? Er du okay?
Skal vi fortsætte?
-Nej. -Hvad?
Nej.
Nej, lad os gå.
Kom.
P4 SMÅUDGIFTER
Kun dokumenter, der ikke engang er dateret.
Becca.
B.S.?
Bernardo Sáenz.
Alfa, Beta og Gamma?
Er det vores navne?
Det er DNA-sekvenser.
BETA-SEKVENS
Hvad er det her?
Becca, se her.
Hvem er det?
Hun er åbenbart originalen.
Alfa, Beta og Gamma er fotokopierne.
Det overrasker mig, at du stadig joker efter det, du lige fandt ud af.
Det hele er latterligt.
Mine søstre og jeg er kloner af en nazitøs.
Tamara vil elske det her.
-Vil du virkelig ikke vil have? -Nej.
-Det er godt for dig. -Nej, tak.
-Hvad så? -Eugenio… Undskyld.
Du kender min kone.
Hvis hun tænker på noget, kan intet stoppe hende.
Det er ikke fair at skjule min ven. Jeg vil se hende.
Den sushi, hun elsker.
Ja, Cynthia, men hun er meget sløj.
Hun er i seng med hovedpine. I skulle have ringet.
-Den gamle hovedpineundskyldning. -Nej.
Bliv her med Geno, så overrasker jeg min ven.
Julia, se.
Jeg vil
også vise dig dette billede. Se på det.
Ifølge Pilar
var lægen Bernardo Sáenz og Federico Trujanos lærer.
Han er åbenbart tysker.
-Virker hans ansigt bekendt? -Jeg ved, hvem han er.
Kender du ham?
Ikke personligt, men…
Jeg kender hans historie. Og han var ikke tysker. Han var østriger.
Marcus Herzog.
Hans sag var velkendt,
fordi den israelske efterretningstjeneste iværksatte en menneskejagt
for at finde naziforbrydere, der skjulte sig i Latinamerika.
Nej, det er alt for meget.
Jeg har ikke brug for det her.
Bedste ven!
Bedste ven.
Hvordan går det?
Godt. Rigtig godt.
-Jeg har savnet dig meget. -Ja.
-Hvordan har du haft det? -Fint.
-Godt. -Jeg tog mad med.
-Mums. -Kommer du ned?
-Om lidt. -Ja?
Tak.
-Vi ses dernede. -Ja.
Skål, ikke?
-Endelig. Skål. -Skål.
Skål.
Eugenio sagde, at du i Taipei var på udkig efter potentielle investorer, ikke?
Nej, Rogelio, hun vil ikke tale om firmaet.
Ja, Roge, ked os ikke.
-Fint nok. -Vis os billeder fra rejsen.
-Selvfølgelig. -Billeder?
Ja, du må have taget tusindvis.
Millioner.
Geno har set dem mange gange. En gang til, og så dræber han mig.
Ja.
Bare et.
Det er nok, skat.
-Cynthia, stop. Det er nok. -Okay.
Åh, nej.
Imperial Hotel, selvfølgelig.
Et godt hotel, ikke?
Det er smukt. Jeg elsker det.
Ved du, hvad jeg elsker mest i Tokyo?
Shibuya-distriktet.
Ja, og indkøbscentrene.
Barerne og butikkerne er værd at dø for.
Det hele er fantastisk.
Aleida, tog du til Shibuya 109?
Aleida?
Jeg spurgte, om du tog til Shibuya 109.
Aleida?
Aleida, er du okay?
Tøs? Hallo?
Hvad er der galt? Aleida?
Jeg ved ikke, hvad der skete. Hun har ikke drukket i lang tid.
Jeg ved det ikke.
Bror, jeg vil ikke insistere, men jeg kan give dig nummeret
til Cynthias klinik.
-Rogelio, fortalte du ham det? -Skat, jeg…
Lad os gå. Jeg tror…
Ja. Og jeg siger ikke et ord. Bare rolig.
-Ja. -Gør ikke det.
-Gå ikke, røvhuller. Vent. -Du skal…
Vi har ikke sunget karaoke.
Aleida, jeg tror, det er nok.
Nej, skat.
Nej. Ved du hvad? Du drak lidt for meget, skat.
Det er vist tid til at gå i seng.
-Ikke? Kom. -Ja.
Jeg vil kneppe.
Vil I med?
Tak.
OLYMPIA MANDEKLUB
Tamara!
For fanden! Hør på mig!
Tamara.
-Slip mig! -Tamara.
Tamara, det er alvor.
Hør på mig.
Du havde ret.
Vi er kloner af nogle skide nazister.
Hvad laver du, so?
Stop.
-Det er tid til… -Min ven.
Du har det ikke godt. Vi snakker i morgen, okay?
Nej, gå ikke.
Cynthia, nej.
Jeg elsker dig. Jeg elsker dig højt.
Jeg elsker også dig, men vi skal af sted.
Du skal hvile dig.
Kom.
-Cynthia, kom. -Hvad er der med dig?
-Hvad skete der? -Vi må hellere gå.
-Kom. -Jeg ved ikke, hvad der sker med mig.
Undskyld…
-Rebecca. -Jeg ved det hele, nar.
Jeg ved det om eksperimentet, og hvorfor du dræbte min søster.
-Hvad? -Beatriz Fonseca fortalte mig det.
Forbandede nazirøvhul.
Dumme svin.
Fandeme nej!
Fandens!
Mor?
Becca.
Hey.
Vågn op.
Kan du høre mig?
Hvad fanden lavede du i aftes?
-Det ved jeg ikke. -Nej?
Kom, vi går.
Kom.
-Hvor var du? -Farvel.
-Hvad? -Hvor var du?
Jeg ved det ikke, Humberto.
-Hej, Sol. -Godmorgen.
Er Eugenio her?
Mr. Sáenz ringede. Han kommer ikke i dag.
Hvad tænkte du på?
Hvad?
Hvad skete der i aftes
hjemme hos doktoren, så du drak sådan?
Jeg havde det skidt, Humberto.
Jeg viste hende, hvad vi fandt på hospitalet.
Hun tilbød mig vin for at berolige mig.
Gav hun dig vin?
Sagde du ikke, du er alkoholiker?
Selvfølgelig ikke.
Hop ind.
Beatriz, er du okay?
Hvad er det, Beatriz?
Kan du komme hjem til mig?
Ja.
Det tror jeg.
Giv mig din adresse.
Jeg sender dig den.
Jeg tror, det er her.
Seksten, ja. Fjorten.
Beatriz! Det er Becca!
Den er åben.
Beatriz!
Vent her lidt.
Humberto!
Missionen fuldført.
FILMEN PRØVER IKKE AT VISE EN HÆNDELSE ELLER PERSON.
Tekster af: Claus Christophersen