ЦЮ ІСТОРІЮ ЗАСНОВАНО НА РЕАЛЬНИХ ПОДІЯХ
Бог,
Яхве,
Аллах,
Вищі сили. Називайте, як хочете.
Чому деякі нещасні істоти повстають
проти самої ідеї творця, який має бути абсолютним добром і любов'ю?
У гніві вони вимагають відповідей на питання, яких і не мають.
Вони впадають у лють, немов ураган, що реве.
Сумніви поглинають їх,
наче вогонь, що охоплює їхню свідомість
і тіло,
зводячи їх із розуму.
І як для Прометея,
за спробу викрасти вогонь у богів
покаранням для них стануть вічні муки —
відчуття того, як тисячі стерв'ятників
пожиратимуть їхні нутрощі.
ТРИПТИХ
Нас із Ребеккою провели
таємними коридорами в підвалі лікарні.
Ми приймали роди в підпільній операційній.
Мати сама була
майже дитиною.
Попри те, що вона народжувала трійнят,
присутній був лише один лікар.
Керівник Ребекки —
лікар Саенс.
Після пологів нам довелося просидіти
ще тиждень у тому підвалі.
Нам наказали дбати про матір і дітей,
поки вони не зможуть вирушити в дорогу.
Куди саме?
Не знаю.
Нам було заборонено ставити запитання.
А лікар Саенс
не розмовляв із нами.
Та якось
я підслухала його розмову з охоронцями, які наглядали за нами з Ребеккою.
Завтра вранці рівно о сьомій в аеропорту Толуки.
На вас чекатиме приватний літак.
Пілоту вже наказали доставити дітей
туди, де буде продовжуватись експеримент.
Так, сеньйоре. А медсестри?
Ти знаєш, що робити!
З ними та дівчиною.
Того вечора ми планували втекти.
Поли охоронці спали,
мені вдалося проникнути в офіс, де стояв телефон.
Я подзвонила своєму кузену-таксисту,
щоб він приїхав за нами.
Ребекко!
Ребекка відстала.
Вона теж несла одну з дівчаток.
Їдьмо! Швидше!
До таксі вона не добігла.
А один з охоронців…
Що ви робите? Газуй, Раулю! Хутко!
Ми кілька місяців ховалися.
А тоді
я згадала про Гонсало й Долорес.
Твоїх батьків.
Спершу ми планували віддати їм двох дівчаток.
Але Пакіта наполягла, щоб одну лишили з нею.
Це Франсіска Санчес?
Так, але тоді в неї було інше ім'я.
Я допомогла зробити фальшиві документи
для неї та дівчинки.
І я віддала тебе Долорес.
Ви згадували експеримент,
якого він був роду?
Не знаю.
Але нічим хорошим там не пахло.
Як Алейда опинилася
у родині Федеріко Трухано?
Алейду вдочерили через агентство в Нью-Йорку.
-У Нью-Йорку? -Так.
В Алейди є про це свідоцтво. Я бачила його вдома в Еухеніо.
Ви говорили з Еухеніо?
Він мене викрав.
І я заночувала в його домі з Тамарою.
Та він присягнувся, що не скривдить нас,
і обіцяв допомогти знайти більше інформації про Алейду.
Ви йому довіряєте?
Ні.
Хоча Тамара йому довіряє.
І що вона про все це думає?
Вона сприймає це все несерйозно.
Навіть жартувала, що ми клони.
Гадаєте, це неправдоподібно?
Я вас прошу.
Клони?
Таке буває лиш у науково-фантастичних фільмах.
Ну, наукова фантастика
часто ґрунтується на реальності.
Існує видима царина науки,
яка є лиш верхівкою
величезного айсберга.
І цю видиму частину обмежують
комітети з біоетики.
А як же те, що лежить внизу, те, чого ми не бачимо?
Клонування, редагування геному
та інші не менш сумнівні з етичної точки зору експерименти.
Технічно це можливо.
Якщо клонують овець і собак,
то хто впевнено може сказати, що не існує клонів людей?
-Що вона сказала? -Нічого.
-Ти певна? -Певна, більше вона нічого не казала.
Вона почала нити,
казати, що сумує за донькою й усе таке.
Я не мала змоги попрощатися з нею.
Чи навіть побачити її.
Кремацією займався Еухеніо.
А твоя сестра?
Що моя сестра?
Щось чула від неї?
А хіба не ти за нею стежиш?
Твій друг на моцику нічого не розповів?
Я теж за тобою скучив.
А ще я люблю тебе, і все гаразд.
Усе добре.
Часом буває, що ми, дорослі,
сваримося, а наші думки розходяться.
Але ми з мамою вирішимо наші проблеми.
Усе буде добре, Бетіто.
Усе гаразд, синку.
Так, я люблю тебе, лягай уже спати.
Я завтра завезу тебе до школи, добре?
Добре, дбай про брата й маму.
Люблю тебе, синку.
Де ти була?
Я хвилювався.
Обіймеш мене?
Бекко.
Бекко!
Гей!
Заспокойся.
Усе добре.
Я Умберто.
Я хочу випити.
Лиш один келих.
У цій історії досі не все ясно
Ти про що?
Хіба не очевидно?
Удочеріння Алейди.
Пожежі.
Дивні сни, збіги.
Які ще збіги?
Ми втратили одного з батьків з різницею в кілька тижнів.
Хіба це не дивно? Поясни мені.
Тобі варто поговорити з лікаркою.
Ще є дещо.
Я всю ніч думала про те місце.
Про той моторошний підвал? У лікарні?
Де таємничі лікарі
клепають клонів?
Знаю, про що думаєш.
Та для лікарки Батіс це можливо.
Отже.
Гадаєш, ми знайдемо зачіпки того, що сталося понад 30 років тому?
Є лише один спосіб дізнатися.
Твого дозволу я не питаю.
Гаразд.
Але я йду з тобою, і твого дозволу не питаю.
У лікарню?
Так, та мені треба кілька годин,
щоб відвезти дітей до школи.
Іди, а поговоримо потім.
Щоб придумати план.
Добре?
Вона реагує на лікування.
Лікар Кляйн питає, нащо тримати її в медикаментозній комі.
Треба бути дуже обережними.
Я відвідаю її пізніше та поговорю з Кляйном.
ДЗВОНИТЬ S1
Мені треба відповісти.
Сподіваюся, це важливо.
А ти добре сховалася.
Тамаро.
-Що таке? -Є розмова.
Глянь, мам.
Це вона.
Її звати Беатріс Фонсека.
Ти її впізнаєш?
Ох, Бекко…
Можливо.
Ми роками переходили від однієї соцпрацівниці до іншої, люба.
Добре, але придивися. Зосередься.
Вона була значно молодшою,
як і всі ми.
Так, мабуть, це була вона, Бекко.
Гаразд, дивись.
Добре, це вона, мамо.
Ти готова?
РОДИНА ФУЕНТЕС
Що таке?
Так і будемо стовбичити й витріщатися?
Мамо, це
Тамара Санчес.
Моя сестра.
Рада знайомству, Тамаро.
Я Долорес.
Ходи сюди, люба.
Клич мене Лолою.
-Лола. -Заходь.
Круто.
Вітаю.
Пілар Мансера Трухано.
Але я гадаю, що тобі це вже відомо.
Отже, ти третя.
Ребекка?
Так.
Проходьте.
-Це в школі? -Ага.
Який це рік?
Ти здуріла?
Нащо ти її привела?
А якщо вона скаже Еухеніо?
Та ну, сестричко!
Бекко, я починаю вірити,
що в тебе є лише дві передачі —
люта та суперлюта.
Де у вас цукор?
Он там.
Послухай.
Літня пані не в курсі всього цього лайна.
То, може, вислухаєш її?
А якщо ти не повіриш їй,
кокнемо її, і все.
Тамаро, як язик повертається?
Бачиш?
Суперлюта.
Ні.
Не вірю я в цю її духовну трансформацію.
Еухеніо якось переконав її відмовитися від контролю над компанією.
Накачав її чимось?
Не знаю.
Але Алейда, яку ми бачили на нараді…
точно не та жінка, яку ми знаємо.
Рохеліо, ти тісніше з ними спілкуєшся,
ніж будь-хто з нас.
Спробуй дізнатися, що коїться.
Я вже цим займаюся.
Я лишила все необхідне на столі,
решта — ваша справа.
То ввімкніть уяву.
Я не можу робити все сама.
На мене чекає пацієнт.
Отже, Тамарина мама —
ваша біологічна мати?
Тепер ясно, чого ти пиячиш.
Що?
Якщо Алейда народилася в Мексиці, як ви вдочерили її в США?
Не знаю.
Усім займався Бернардо.
Він сказав, що вона дочка загиблого мексиканського мігранта.
Це було університетське дослідження,
для якого вони нібито відібрали сотні дітей.
І тому щомісяця проводили тести, Бекко.
Алейда теж щомісяця проходила ці тести.
Таку вимогу висунуло
агентство з всиновлення.
А в Алейди був хлопець-психолог?
Так, Херман.
А звідки ти знаєш?
Він був наставником Бернардо та Федеріко.
Родом із Німеччини абощо, я не пам'ятаю.
У Федеріко було чудове здоров'я.
Того дня
він поїхав грати в гольф з Бернардо.
І там
у нього відмовило серце.
Коли приїхала швидка,
він був уже мертвий.
А Бернардо?
Вони були самі?
Бекко, глянь на це.
Це про трійнят, яких розлучили,
та які возз'єдналися в 1980-х.
Дякую, мам.
Пілар, мені треба потрапити в підвал лікарні «Уманіс Віта».
Ви можете допомогти нам отримати туди доступ?
Люба, ти говориш з основною акціонеркою
і головою фонду «Уманіс Віта».
ЛІКАРНЯ «УМАНІС ВІТА»
Посміхайся й ані пари з уст.
І заради Бога,
годі чухати голову.
Вибачте.
Добрий ранок.
Ми з пані Алейдою й архітектором хочемо спуститися в підвал,
щоб ознайомитися з архівами фонду.
-Сказати сеньйору Тамайо, що ви тут? -Ні.
Опісля я зайду до нього в кабінет, дякую.
Прошу.
Дякую.
З цим ви зможете їздити ліфтом
і відчиняти всі двері в підвалі.
Я поїду нагору, щоб Тамайо нічого не запідозрив.
Виходьте.
Дякую.
І де ця підпільна операційна?
Катафалк чекає надворі. Там і підмінимо тіло.
Гей.
Усе гаразд? Що таке?
Ти бачив Алейду мертвою?
Чого ти питаєш? Ми ж уже говорили про це.
Просто скажи.
Алейда точно була мертва?
Я за своє життя бачив чимало трупів,
щоб не помилитися.
Що таке? Ти в нормі?
Продовжимо?
-Ні. -Що?
Ні.
Ні, нічого, ходімо.
Пішли.
ДРІБНІ ВИТРАТИ P4
Тут лише документи, і ті без дати.
Ай.
Бекко.
Б. С.
Бе Ес?
Бернардо Саенс.
Альфа, Бета й Гамма?
Це так нас звали?
Це послідовності ДНК.
ПОСЛІДОВНІСТЬ БЕТИ
Що це?
Бекко, глянь сюди.
Хто це?
Схоже, це оригінал.
Альфа, Бета й Гамма — фотокопії.
Дивно, що після цих знахідок
ви ще можете жартувати.
Ну, бо це все курям на сміх.
Ми із сестрами — клони нацистської дівки.
Тамарі це сподобається.
-Ви точно не хочете? -Ні.
-Це не завадило б. -Ні, дякую.
-Що таке? -Еухеніо, вибач.
Ти знаєш мою дружину.
Якщо вона щось надумає, її не спинити.
Нечесно ховати від мене мою подругу. Я маю її побачити.
А ось її улюблені суші.
Знаю, Синтіє, та вона дуже хвора.
Вона в ліжку, болить голова. Дарма ви не подзвонили.
-Ага, відмазка головним болем. -Ні.
Ти побудь із Хено, а я піду здивую подружку.
Хуліє, дивіться.
Я хотіла
показати вам це фото. Гляньте.
Пілар сказала,
що лікар був наставником Бернардо Саенса й Федеріко Трухано.
Він ніби німець.
Не впізнаєте його?
Я знаю, хто він.
Ви його знаєте?
Не особисто, але…
Я знаю його історію.
І він не німець, а австрієць.
Маркус Герцог.
Його справа була відома,
бо розвідка Ізраїлю влаштувала полювання
на нацистських злочинців,
які ховалися в Латинській Америці.
Ні, це вже занадто.
А знаєте? Мені не завадить.
Подружайко!
Подруго.
Ти як?
Чудово, правда.
-Я так за тобою скучила. -Ага.
-А ти як? -Добре.
-Супер. -Я принесла вечерю.
-Смакота. -Спустишся?
-Миттю. -Правда?
Дякую.
-Побачимося внизу. -Ага.
То за нас?
-Нарешті. За нас. -За нас.
За нас.
Еухеніо казав, що ти полювала в Тайбеї
на потенційних інвесторів?
Рохеліо, робота — останнє, що їй кортить обговорювати.
Так, Рохе, це нудно.
-Добре. -Покажи фотки з подорожі.
-Звісно. -Фотки?
Так, ти ж, певно, тисячі наклацала.
Мільйони.
Та бідному Хено вони вже обридли, ще раз побачить — і приб'є мене.
-Це точно. -Ох.
Хоч одну.
-Годі, люба. -Ох.
Синтіє, припини.
-Годі. -Добре.
О ні.
Звісно, готель «Імперіал».
Він класний, еге ж?
Красивий, обожнюю його.
Знаєте, що я найбільше люблю в Токіо?
Район Сибуя.
Так, і торгові центри.
За бари й магазини можна душу віддати.
Там неймовірно.
Алейдо,
ти була на Сибуя 109?
Алейдо?
Питаю, чи ти була на Сибуя 109.
Алейдо?
Алейдо, ти в нормі?
Подруго, агов!
Що таке?
Алейдо?
Не знаю, що сталося.
Вона вже давно не пила.
Не знаю.
Брате,
вибач, що наполягаю, та можу дати тобі номер
клініки, де лежала Синтія.
Рохеліо, ти розповів йому?
Люба, я…
Ходімо. Гадаю…
Так. Я нікому не скажу, не хвилюйся.
-Так. -Не треба.
-Лишіться, падлюки, стривайте. -Тобі краще…
Ми ж іще не співали в караоке.
Алейдо, досить уже.
Ні, кохана.
Ні. Знаєш що? Ти забагато випила, кохана.
Їй час поспати.
-Так? Ходімо. -Так.
Я хочу трахатися.
Хочете з нами?
Дякую.
ЧОЛОВІЧИЙ КЛУБ «ОЛІМПІЯ»
Тамаро!
Бляха! Послухай!
Тамаро.
-Відчепися! -Тамаро.
Тамаро, це серйозно.
Послухай мене.
Ти мала рацію.
Ми клони клятих нацистів.
Що ти робиш, сучко?
Годі.
-Час… -Подруго.
Тобі зле. Поговоримо завтра, добре?
Ні, не йди.
Синтіє, подруго, ні.
Я люблю тебе. Дуже сильно.
Маленька, не йди.
Я теж тебе люблю, подруго, але нам час.
Тобі треба відпочити.
Ходімо.
-Синтіє, пішли. -Що з тобою?
Ти чого?
Що на тебе найшло?
Нам варто піти.
-Ходімо. -Не розумію, що зі мною відбувається.
Вибачте, не…
-Ребекко. -Я все знаю, виродку.
Я знаю про експеримент.
Знаю, чому ти вбив мою сестру.
Що?
Беатріс Фонсека сказала.
Клятий нацистський козел.
Сучий син.
Чорт, ні!
Трясця!
Мам?
Бекко.
Агов.
Прокидайся.
Ти мене чуєш?
І яку фігню ти вчора викинула?
-Не знаю. -Не знаєш?
Ходімо.
Пішли.
-Куди ходила? -Бувайте.
-Що? -Де ти була?
Не знаю, Умберто. Ні.
-Привіт, Сол. -Добрий ранок.
Еухеніо на місці?
Сеньйор Саенс дзвонив, схоже, він сьогодні не прийде.
Скажи, чим ти думала?
Чим?
Що такого сталося ввечері
у будинку лікарки, що ти так накидалася?
Мені було тоскно, Умберто.
Я показала їй наші знахідки з лікарні.
Вона запропонувала вина, щоб заспокоїтися.
Вона дала тобі вино?
А ти їй казала, що алкоголічка?
Авжеж, ні.
Сідай.
Беатріс, усе гаразд?
Що таке, Беатріс?
Можеш приїхати до мене додому?
Так.
Ну, думаю, так.
Дайте свою адресу.
Зараз надішлю.
Глянь, схоже, це тут.
Шістнадцять, так. Чотирнадцять.
Беатріс! Це Бекка!
Двері відчинено.
Беатріс!
Зачекай тут.
Умберто.
Місію виконано.
ПОДІЇ ТА ЛЮДИ У ФІЛЬМІ ВИГАДАНІ.
Переклад субтитрів: Олександра Бурдейна