Tiden er inne.
ENHJØRNINGSAKADEMIET
Flink jente.
Kom igjen.
Siste hopp. Det må bli bra.
Å jøss.
Mamma vil klikke når hun oppdager at du red Mary Lou ut av ranchen.
Jeg antar det siden hun sa: "Aldri ta Mary Lou ut av ranchen."
Heldigvis må ikke mamma vite det.
Hun lager middag, og lasagne får hun aldri til.
Stemmer. Jeg bestilte pizza.
Som jeg tar med inn.
Hei, mamma.
Ikke ta den. Hvor ofte må jeg si at du ikke får ri ut av ranchen?
Mary Lou måtte strekke på beina.
Vi var bare på stien. Pappa og jeg red stadig der.
Sophia, jeg prøver bare å beskytte deg.
Jeg er en god rytter. Ikke vær urolig.
Virkelig? I forrige uke red du i tordenvær for å fange en kylling.
-Uken før lekte du sisten med en okse. -Godt poeng.
Hvorfor gjør du aldri ufarlige, typiske tenåringsgreier?
Som å få noen venner, gå på kino, ha overnattingsbesøk.
Venner er overvurdert. Jeg er en opprørsk ensom ulv
med eventyrlyst som gjør moren gal.
Det stemmer.
-Og det at du snek deg ut? -Husarrest?
-Jepp. -Visste det.
Morn, pappa.
Jeg åpner.
Hallo?
Fort deg hvis du vil ha pannekaker. Broren din elsker dem.
-Hva er det? -Jeg vet ikke.
"Du er herved invitert til Hinnengjør Akademiet,
verdens fremste skole for lovende ryttere."
En skole hvor jeg kan ri hele dagen?
-Ser utrolig ut. Kan jeg dra? -Kan jeg få rommet hennes?
Hva med skolen din her?
Jeg får ikke ta med en hest dit. Og ingen ville savnet meg.
Jeg ville savnet deg. Marco ville savnet deg.
Mitt nye rom ville leget smerten.
Jeg skal spise opp pannekakene.
Jeg vet du er urolig, men jeg føler at jeg er ment for dette.
Beklager, men det er ingen god idé.
Hva? Seriøst?
Det er en rideskole. Drømmen min. Pappa ville latt meg gå.
-Hvis han var her… -Det er han ikke.
Familien vår har mistet nok. Jeg vil ikke at du skal dra.
Håper jeg ikke fikk deg i trøbbel i går. Mamma skjønner ikke at vi trenger å løpe.
Husker du turene med pappa?
Han sa at jeg var ment for noe helt spesielt.
Skulle bare ønske jeg visste hva.
Føler du at det må være mer der ute?
At noe inni deg ivrer etter å komme ut?
Du også?
Jeg føler at lyset Blir stadig mer lysere
Det kan jeg ikke unngå å se
En trang til å ri rett mot horisonten Til steder jeg ikke har sett
En verden å utforske
Jeg må lære mer
Du vet i de bøkene Hvor de jakter på eventyr?
Den historien kaller på meg
Men én ting jeg vet
At å bli på ett sted Vil ikke lære meg noe
Jeg må lære mer
Jeg er klar for mer
Jeg har en drøm om hva som kan bli
En ild som brenner for å bli satt fri
Det er et lys inni meg
Jeg føler endringens mektige vind Som leder meg et sted
Jeg vet. Det høres rart ut.
Er dette skjebnen som roper på meg?
Er det min vei?
Skal jeg bare følge lyset i meg?
Det må være mer
Må være mer
Jeg har en drøm om hva som kan bli
En ild som brenner for å bli satt fri
Det er et lys i meg
Hvem er jeg ment å bli?
Lyset som brenner i meg
Er det det som kalles min vei?
Hei.
Jeg savner ham også.
Tenk at det har gått fem år.
Han ville likt at du bruker kjedet han ga deg.
Du var hans lysende stjerne.
Og han ville likt at du bruker skjorta hans, men den bør vaskes.
Da vi red sammen, følte jeg at jeg kunne klare alt.
Som om hele verden var innen rekkevidde.
Noen ganger vil jeg bare føle det igjen.
Han elsket deg så høyt, Sophia. Han hadde drømmer for deg.
Han sa at du var ment for noe helt spesielt.
Du minner så om ham.
-Vet du at han også gikk på en rideskole? -Gjorde han? Vent.
Hva mener du med "også"?
Vi bør sove litt. Vi må pakke i morgen hvis du skal til en ny skole.
Takk.
Da er vi her.
Der er skyssen min.
Er skolebussen din en båt?
Heldiggris.
Sophia, vi vil savne deg.
Så ring oss. Ofte.
Jeg lover.
Nå er det din jobb å lage bråk mens jeg er borte.
Ha det!
Takk for skyssen. Jeg er Soph…
Jeg har hørt om førerløse biler, men førerløse båter?
For et stilig sted.
Hva skjer?
Hva slags skole er dette?
Ok, Sophia. Du sovnet, og dette er bare en drøm.
Hallo!
Det er ingen drøm. Men for en vidunderlig dag.
Solskinn med frisk bris. Hadde du en behagelig tur?
Det var flott. Takk.
Men, kjapt spørsmål.
Hvor er jeg? Hvem er du? Og når oppfant de flyvebåter med fevinger?
Jøss! Klokka tikker.
Vennligst følg meg.
Hei!
Jeg er Fernakus. Velkommen.
Beklager.
Vi Dvergtasser har hjulpet til på akademiet i generasjoner.
Dvergtasser? Å, beklager.
Vent!
Fernakus, nå skjønner jeg ingenting.
Jeg trodde jeg skulle på en rideskole. Med hester og stall.
Jeg har invitasjonen her. "Du er herved invitert til
Enhjørningsakademiet"?
Kom. Orienteringen begynner om et øyeblikk.
Beklager. Enhjørninger?
Nei. Kutt ut.
Jeg skjønner. Du er en av de tullingene som alltid fikk høre at magi ikke finnes,
og at enhjørninger ikke er ekte.
Fordi de er ikke det.
Skal du påstå at dvergtasser ikke har to venstreføtter?
Vent. Har de?
Det er litt hemmelig her.
Magi er like ekte som deg og meg. Og Enhjørningøya er kilden til alt.
Unnskyld meg.
Fin skjorte.
Lilla er en av mine 19 favorittfarger.
Jeg heter Ava. Hyggelig å hilse på deg.
Ok.
Jeg er Sophia.
Jeg har alltid elsket enhjørninger.
Kan du tro at vi er her?
Nei. Jeg tror ikke noe av dette.
Du er ikke en arvelev.
Mine brødre gikk her, og fortalte meg alt da jeg ble invitert.
Du må være forvirret og satt ut.
Litte grann.
Det er
enhjørninger.
Ekte enhjørninger?
Velkommen til Enhjørningsakademiet.
Klyp meg.
Det burde se litt mer feststemt ut på en så viktig dag. Ikke sant, Ethera?
Det var bedre.
Jeg er frøken Primrose, rektor på Enhjørningsakademiet.
Og dette er Enhjørningøya.
All verdens magi kommer herfra.
Og enhjørninger er dens beskyttere,
de eneste skapningene mektige nok til å holde øya trygg fra fare.
Dere har blitt invitert til å bli del av enhjørningrytternes lange historie.
Ikke den rideskolen jeg forventet.
Noen av dere har blitt valgt grunnet deres usedvanlige ferdigheter og talenter.
Andre følger i fotsporene til et familiemedlem
som var enhjørningrytter før deg.
Dere har alle potensial til å bonde med en enhjørning.
Finn dere til rette. Reisen begynner i morgen.
-Kult! -Utrolig!
Dette stedet er…
Utrolig.
Nye elever, møt for romfordeling.
Skjebnefeene velger edelstenen som passer deg best.
Gå til tilsvarende sovesal.
Vi er begge i Safirsalen. Det er skjebnen. Jeg vet vi blir bestiser.
Fiks håret. Hashtag: "Drømmeliv". Hashtag: "Drømmer jeg?"
Hashtag: "Hjelp. Fanget i en drøm."
Seriøst, ser dere dette?
Vi tar taushetseden vår på alvor, herr Carmichael.
Skjønner. Jeg forsegler leppene.
Fortell meg, ble jeg invitert på grunn av mine sykkelferdigheter
eller min unike humor?
Det må ha vært syklene.
Hei. Hvis du ikke ser det, så er det folk her.
-Hvem er hun? -Det er Valentina.
Hun er en super-arvelev.
Hennes slektninger grunnla Enhjørningsakademiet.
Hennes tante er frøken Furi, magilæreren.
Valentina er eliten på Enhjørningsakademiet.
Og ikke vant til å bli kritisert.
Her kunne jeg bodd.
Pent. Håper mitt rom er nær kjøleskapet.
Energien i dette rommet er fantastisk.
-Hvordan er energien nå? -Flott. Dette blir jo gøy.
Jeg trenger et bibliotek, nå.
Noe var rart da jeg ble invitert til en rideskole uten å kunne ri.
Jeg antok det var en hemmelig eliteskole, en regjeringsgreie.
Løse koder, bygge raketter. Men enhjørninger og magi? Sjokkert!
-Bra det ikke bare er meg. -Jeg heter Ava.
Dette er Sophia.
Jeg er Layla.
Jeg må pakke ut, organisere, og for å være ærlig, omorganisere.
Hei. Skal vi dele rom?
Jeg deler ikke rom.
-Hei, er dette mitt rom? -Nei!
Så mange bøker!
Skjer'a? Jeg er Isabel.
Imponerende.
Knapt oppvarming.
-Hva med deg? Trener du? -Teller hurtiglesing?
Lurer bare, gjør du dette alltid?
Nei. Bare et par timer klokka fem,
men ikke hver dag.
Flott.
De andre dagene har jeg kickboksing.
"Glitreboken, en omfattende guide til Enhjørningøya."
Kan man forelske seg i en bok? Jeg er forelsket i en bok.
Romdekoren matches med personlighetene våre, og…
Dette stedet er så jøss!
Jeg elsker det!
Se på dette!
Fantastisk.
Blomster? Nei. Ikke mitt rom.
Det er perfekt.
Pappa, jeg tror jeg fant mitt helt spesielle.
Eleven som er ansvarlig for dette vil måtte ta konsekvensene.
Hva var det?
Sorry. Siden vi skal bli Enhjørningøyas helter, leser jeg om skurkene.
Så dette stedet er ikke bare kos og idyll?
Nei.
Det er frosttroll, sumpskiftere,
noe som heter sølvfjellkykloper. Lang liste.
De kommer fra øykongeriket Grimoria,
basen til noe som kalles grim magi.
Hvem er det?
Ravenzella, dronningen av Grimoria.
Jeg vet det ikke er ekte, men hun skremmer meg.
Hun tok nesten over Enhjørningøya.
Men en modig enhjørningrytter slo henne
og låste henne inne i Evighetens fengsel.
Og fikk Grimoria til å forsvinne.
Definitivt ikke bare kos og idyll.
Marihøne.
Kutt ut, Ash. Det er meg.
Jeg har en beskjed til dronningen.
Tiden er inne.
Nei, så hyggelig.
God morgen, elever.
Og velkommen til Underverkskogen,
hvor denne øyas enhjørninger vandrer.
Og i dag
vil du finne ut om en av de enhjørningene er skjebnebestemt til å bli din.
Akkurat i tide.
Hvis du finner din skjebnes enhjørning, vil skjebnefeen lyse sterkere.
De av dere som matcher med en enhjørning,
får uniformene på Den fortryllede buegang i ettermiddag.
Gjør du ikke det,
var det ikke din skjebne å bli enhjørningrytter, og du vil sendes hjem.
Ikke vær redd. Følg hjertet og se om det fører deg til en enhjørning.
Husk, når du leter etter din enhjørning,
må du ikke gå forbi Skimresteinmuren.
-Sistemann spanderer lunsj. -Maten er gratis, men greit.
Din skjebne venter. Lykke til.
Kom igjen! Vi drar!
Gleder meg til å møte vår matchende enhjørning.
Hvis vi matcher.
Ja. Ikke noe press.
Vi vil finne enhjørninger.
Rask, sterk, mektig.
Ja. Jeg har funnet min…
Min enhjørning?
Virker som om vi er et lag.
Gratulerer, dere to.
Hva? Dette må være en feiltagelse.
Hvis det ikke er min enhjørning…
Kompis.
En enhjørning med humor?
Ja!
Tigerliljer.
Vær så snill og glød!
Så godt å møte deg.
-Vi ses på den andre siden, ok? -Ja.
Jeg finner nok enhjørningen min straks.
Vill. Jeg liker den.
Du klarer dette, Sophia. Du trenger bare bedre…
…utsikt.
Jeg tipper dette er Skimresteinmuren.
Frøken Primrose ba oss ikke krysse den, men dette er krise.
Og skal jeg bekjempe ondskap, takler jeg en rask tur utenfor området.
Ikke bra.
Jeg klarte det. Jeg fant min…
Hei, hvor skal du?
Vent.
De sa at hvis skjebnefeen gløder, er du min match.
Og de sa det var skjebnen.
Ok. Kanskje du bare må bli kjent med meg.
Jeg heter Sophia Mendoza.
Jeg bor på en ranch nord i California.
Jeg har en lillebror. Jeg elsker pizza, og…
Liker du den? Mamma sier den er utbrukt.
Da gjør vi det, altså?
Ja!
Hester er min greie, og hester og enhjørninger er ganske like.
Så jeg føler meg ganske trygg på…
Jeg tråkket i enhjørningsbæsj.
-Ikke alle fant en enhjørning. -Slapp av, Val.
Jeg drar ikke ennå
-Ja! -Ja da!
Fantastisk!
Forklar dette, frøken Mendoza.
Et blad fra et korketrekkertre.
-Du skulle ikke krysse Skimresteinmuren. -Men jeg…
Bryte regler kan du gjøre hjemme, frøken Mendoza,
men ikke på Enhjørningsakademiet, og dette er utvisningsgrunn.
Nei!
Gå til sovesalen og pakk.
Unnskyld.
Hva tenkte jeg på?
Meg? En enhjørningrytter?
Det er faren min.
Det er det.
Frøken Primrose. Jeg forstår ikke.
-Var faren min enhjørningrytter? -En av våre beste.
Hvorfor sa han ikke det?
Han fikk ikke lov. Men han fortalte oss om deg.
Som alle enhjørningryttere, tok faren din eksamen
og var en fantastisk beskytter av Enhjørningøya.
Han dro for å ta seg av familien, men kom alltid tilbake når vi trengte ham.
For fem år siden,
da denne øya var i ytterste fare,
kom han tilbake for å kjempe mot Ravenzella.
Nei!
Det var ham i Glitreboken. Vi trodde han døde i en ulykke.
Faren din ofret seg selv for å redde denne øya
og låse Ravenzella i Evighetens fengsel.
Han var utrolig modig.
-Enhjørningen jeg matchet med… -Var din fars.
Hun heter Wildstar.
Wildstar.
Du kjente faren min.
Du savner ham og?
Dessverre, når en enhjørning mister rytteren sin,
mister de sine magiske evner.
Kan jeg få magien hennes tilbake?
Skjebnen har interessante veier.
Du brøt en regel i dag.
Men du fortjener en ny sjanse.
Du vil nok være mer oppmerksom på reglene våre fremover.
Si at du får bli.
-Ja! -Hurra!
Dere har nådd neste steg for å bli enhjørningryttere.
Skjebnefeene skal gi enhjørningene navn og gi dere rideuniformene deres.
Ava og Leaf.
Layla og Glacier.
Rory og Storm.
Isabel og River.
Ja!
Valentina og Cinder.
Sophia og Wildstar.
-Nydelig. -Ja.
Disse uniformene er ikke tradisjonelle.
Skjebnefeene synes visst at denne klassen har mye personlighet.
-For en kåk. -Dette duger.
Litt forskjell fra låven hjemme.
Det magiske vannet fra Stjernesjøen
vil holde enhjørningene i topp magisk form.
Og de får så mange himmelbær som de orker.
Hva synes du?
Det er som halskjedet mitt. Pent.
Pappa kalte meg lysende stjerne.
Ok. Du burde hvile. Treningen starter i morgen.
Vi skal bonde.
Du får magien tilbake, og jeg blir en god enhjørningrytter som pappa.
Er det en plan?
Jeg forventet ikke at evig fengsel skulle være hyggelig,
men å ikke kunne bruke magien min er så smertelig kjedelig.
Råtne i et høl jeg ikke kan fordra
Jeg har i hvert fall disse to Som gir meg det jeg vil ha
Crimsette! Ash! Hør etter nå.
-Jeg har en liten plan -Fortell.
Når jeg flykter fra dette fæle sted Så tar jeg dette land
De tror at de kan fengsle meg For all evighet
-Godt forsøk. -Det er leit å si det
Men jeg er ikke med på det
De lot mitt hjem forsvinne Men nå kan jeg forutse
Vi skal eliminere akademiet Ingen tvil om det
-Når jeg kommer løs -Da blir det stygt
Overlat det til meg
Når jeg kommer løs
God magi vil bli borte vekk
Jeg tar min hevn Og da vil du se all min skrekk
-Ja! -Gode intensjoner?
Kom igjen, de er jo så passé
Dronningen av Grimoria Hun sørger nok for det
Er hun ikke fin?
Sitter i et bur Planlegger min flukt
Å tirre Ravenzella Var en veldig stor feil
-Det var det. -Tosker, løp tilbake
Løp til din lille skole
Løp, gjem deg, flykt
-Når jeg kommer løs -Da blir det stygt
Du kan stole på meg
-Når jeg kommer løs -God magi vil bli borte vekk
Jeg tar min hevn Da får du se
Når jeg kommer løs
Om jeg ikke kjeder meg fordervet Blir alt for deg forverret
For det er nettopp hva du får fra meg
-Og meg! -Og meg!
-Når jeg kommer løs -Når jeg kommer løs
Du vet hva jeg trenger. Ta den.
Jeg antar alle vet om "datteren til Ravenzellas overmann"-greia nå.
Det er temmelig kult.
Som om du rir i hans fotspor.
Faren din er kanskje en helt eller noe, men du?
Ser ikke det.
Noen er visst sjalu.
Hallo, Safirer.
Er dere klare for litt moro?
Jeg er frøken Wildwood, og dette er Rush.
Gratulerer med å ha funnet deres matcher!
Men for å bli på skolen, må du bonde med enhjørningen.
Og første steg er å lære å ri.
Uerfarne ryttere er kanskje nervøse, men det er viktig å…
Være rolig. Enhjørninger føler energien din.
Riktig, Layla. Når du er klar til å stige på, bare…
Hold tøylene, dytt opp, og sett deg sakte i salen.
Hun leste Glitreboken i hele natt, ikke sant?
Skal vi dra i gang festen og prøve?
Ja!
Takk. Men jeg kan påstigning.
Vi starter med litt trav, pent og rolig.
Ok. Pent og
rolig!
Rush, vi har stoppe den.
Hjelp meg, noen!
Det gikk ikke ifølge Glitreboken.
Det klarer vi. Kom igjen!
Du måtte starte i barneløypa.
Faren min var en fantastisk rytter, og du tror jeg er fersk, men tro meg.
Jeg har ferdigheter.
Hørte du noe?
Kom. Vi sjekker det.
Du vet jeg skal bli enhjørningrytter?
Øyas beskyttere, redde magi for hele verden.
Ok. Jeg skjønner.
Vi misset sjansen!
Hvordan visste hun at vi var her?
Hun luktet deg vel.
Jeg lukter musk.
Velkommen til Enhjørningsstell.
Jeg heter frøken Rosemary, og dette er Rhapsody.
-Fernakus? -Mottatt.
En stellebørste for omsorg og stil.
Sjampo for glitrende rengjøring.
Nå skal du bli renere enn du noen gang har vært.
Hva?
Full kontroll.
Hei!
Soph, du skal bare bruke én dråpe sjampo.
Ikke se sånn på meg.
Tvillinger.
Jeg tror det skjer!
Plantemagi!
-Grattis, Ava. -Takk.
Jeg bare vet at du og Wildstar blir de neste som bonder.
Helt ubekymret.
Vi har hele uka.
Den første opplæringsuka har gått bra for alle unntatt oss.
Du tror ikke at jeg klarer dette.
Hvis vi ikke bonder snart, blir jeg sendt hjem.
Hold dere rolige.
Det er dunhoppere. De er ikke lette å fange.
La oss ta den, River.
Jeg tar den andre.
Nå har vi sjansen. Kom igjen.
Greit, kompis. Du er en enhjørning. En sterk, mektig enhjørning.
Du har jo ikke magi ennå, men vi kan klare dette.
Ja!
Ja. Enhjørningen min er fantastisk.
Løp, Wildstar.
Ja, Cinder! Vi klarte det! Så klart.
Siste alvebåt fra øya går klokka seks. Best å pakke.
Jeg trodde vi var sammen om dette.
Hva med planen? Vil du ikke ha magien tilbake?
Da vi matchet, trodde jeg du var en ny sjanse til å dele noe med pappa.
Kanskje skjebnefeen tok feil. Du synes ikke jeg er verdt å bonde med.
Hvordan kan vi bonde hvis Wildstar ikke lar meg vise hvor godt jeg rir?
Å bonde med en enhjørning kan være mer enn å ri.
Man må knytte bånd, forstå hverandre.
Som å bli kjent med en venn?
Ikke rart.
Vennegreia er ikke min spesialitet. Har ikke hatt mange siden…
Siden hva?
Pappa og jeg var svært nære.
Da han døde, ville jeg ikke føle det igjen.
Å komme nær noen og miste dem.
Så jeg fant ut at det var bedre å være alene.
Kanskje du og Wildstar har noe felles.
Hun hadde det nok også vondt da hun mistet faren din.
Og vil kanskje beskytte deg
fordi hun føler at hun ikke beskyttet faren din.
Ikke at Wildstar ikke stoler på meg. Hun stoler ikke på seg selv.
-Wildstar? -Hørte du det?
Det kom fra stallen.
Hjelp!
Fernakus.
Hva skjedde?
Jeg vasket børster i det ene øyeblikket, og ble slengt i en tønne i det neste.
Wildstar?
-Sophia. -Å nei.
-Hvor er Wildstar? -Unnskyld. De tok henne.
-Hva mener du? -Det var en skyggealv og en kjempe.
De tok henne.
Fernakus, prøv å huske. Sa de noe?
-Hvor tar de Wildstar? -Alt skjedde så fort.
Men jeg tror de nevnte den lange reisen til Krystallgrottene.
Det er der Ravenzella er.
Jeg må redde Wildstar.
Jeg blir med deg.
-Nå bør jeg begynne å bryte reglene. -Fernakus, si det til frøken Primrose.
Skal bli.
Ifølge Glitreboken er dette Føniksbroen. Krystallgrottene er på den andre siden.
Enhjørninger, myke kaniner, rosa hva som helst.
Alt bra?
Jeg har høydeskrekk, og tenker glade tanker.
Glitterpenner. Geitunger i pyjamas.
Tilbake!
Godt jobba, Leaf.
Tenk glade tank…
Ukult at dere snek dere ut for å ha det gøy uten meg.
-Rory! -Rory!
Lyssky greier er mitt mellomnavn.
Det er faktisk Lolliver. Rart, jeg vet.
Kan vi snakke om det når vi ikke faller i en avgrunn?
Vi trenger litt hjelp.
Jeg tror vi må prøve heltegreia. Er du klar?
For langt. Det går ikke.
Det blir som å hoppe på motorsykkelen hjemme. Håper jeg.
Dette klarer du. Det vet jeg.
Sånn, ja. Litt mer.
Du klarte det!
Værmagi? Du er kulere enn jeg trodde.
-Rory! -Rory!
Slå det treet.
Pass opp!
Fort, sving mot treet.
-Går det bra med dere? -Ja.
Ja!
Hei, folkens.
-Takk. -Ingen årsak.
Det var utrolig.
Du liker bare storm-magien min.
Krystallgrottene er den veien.
Du ante vel ikke at treet ville falle i perfekt vinkel?
Nei. Rart det fungerte.
Jeg tror vi er her.
Kom igjen.
Fin velkomstkomité.
-Gjør vi dette? -Kom.
Bra, Glacier.
Pass opp!
Se.
Wildstar.
Hallo.
For en vidunderlig dag.
Hvor er frøken Primrose?
Tenkte det var best å ikke si til henne
at gjestene våre har ankommet!
-Nei, kompis. -Vent. Er du med Ravenzella?
Det føles ikke bra, men da muligheten bød seg, tenkte jeg:
kanskje jeg er ment for mer
enn å rengjøre stellebørster og plukke himmelbær.
Hei!
Ash, de er dine.
Kom ut, hvor enn du er.
Å nei. Hjelp!
Det må være noe her som kan hjelpe. Hva gjør jeg?
Ja. Ikke tid til Glitreboken.
Jeg er ikke så flink til å ri.
Men la oss prøve.
Det er for glatt til å få tak. Hva er den lyden?
Kom igjen!
Hold ut! Vi kommer!
Gjør det. Vi kan ikke bremse.
Å bonde i virkeligheten er bedre enn i bøker.
Jeg liker ikke denne turen!
-Ja! -Vi lever!
Layla!
Kom igjen.
Her er hun, Deres storhet.
Det går bra. Skadet de deg?
Så søtt, på en kvalmende ekkel måte.
-Hvis du skader Wildstar, så… -Hva? Sladre til en lærer?
Eller bruke enhjørningens magi mot meg?
Det stemmer.
Dere to har ikke bondet ennå.
Jeg er livredd.
Du har din fars øyne, Sophia.
Å ja. Jeg husker ham altfor godt,
enhjørningrytteren som låste meg inne i denne fæle cellen.
Du vil være ute på et blunk.
Jeg har levert nøkkelen, som lovet.
-Nei. Wildstar! -Å, kjære.
Å ta kjæledyret ditt var min smarte måte
å få deg til å gi meg nøkkelen.
Umulig. Den er min.
Jeg vet. Fra faren din, ikke sant?
Jeg har lengtet etter dette øyeblikket i lang tid.
Frihet er deilig.
"De mektigste, magiske skapningene."
Patetisk.
På tide at alle enhjørningryttere
får svi for å få mitt hjem Grimoria til å forsvinne
ved å få deres dyrebare enhjørninger til å forsvinne.
-Men først… -Nei!
Wildstar.
Som jeg sa, patetisk.
Men her. Ta din fars dyrebare gave. Den er smakløs uansett.
Vil si det ikke er personlig,
men det er det.
Vent, Deres ondskap! Hva med meg?
Petula!
Wildstar, hva skjer med deg?
Jeg drar ikke uten deg.
Unnskyld.
Du har bare prøvd å beskytte meg.
Jeg vet du savner pappa. Jeg og.
Men du mistet ham aldri. Han bor i deg, Wildstar.
Du vil aldri miste meg heller.
Jeg er med deg til siste slutt.
Ikke gå.
Du er skjebnen min.
Å nei. Hvordan kommer vi forbi?
Hva?
De har det visst bra.
Dere er ok. Og dere bondet.
Og jeg er så lykkelig nå at jeg sprekker.
Lysmagi. Kult.
Vi vil trenge den. Ravenzella er fri, og vil bli kvitt alle enhjørningene.
Ikke om vi kan stoppe det. Kom igjen.
Hva? Ingen kødder med enhjørninger på min vakt.
Grim magi!
Ikke la den nå stallen. Gå og se til enhjørningene.
Vi er innelåst!
La oss utslette resten av enhjørningene på denne ekle øya.
Jeg liker stedet som det er.
Du har din fars plagsomme utholdenhet også.
-Ja! -Du bommet!
Vi kan takle én diger skyggeskapning.
Eller kan vi?
-Du trenger visst litt hjelp. -Skulle gjerne sagt nei, men takk.
Tre mot to? Fine odds.
To borte, én igjen.
Du er ferdig, grim magi.
Rory, du vet hvordan luft og bevegelse påvirker akselerasjonen?
Nei. Men hvis det vil si å banke denne fyren, er jeg med.
-Ja! -Ja!
Har ingen lært dere å ikke leke med ilden?
-Trenger du litt hjelp? -Takk. Og Sophia, flott hår.
Men det betyr ikke at vi er venner.
Jeg vet det.
Jeg liker deg ikke. Og jeg liker nesten alle.
Svært så eplekjekk du var.
Skulle ringt og sagt jeg var syk!
Var det eplekjekt?
Det trikset beskytter kanskje deg, men…
Nei!
Leaf, nei!
Dette skal du få angre på.
Du er en tosk som tror at lys kan beseire mitt mørke.
Skulle ønske din far kunne sett dette.
Det skulle jeg også.
Nei.
Nei!
Storm, du er okey!
Sophia og Wildstar klarte det. De slo Ravenzella.
Med vår hjelp.
Sophia!
-Det var sykt. -Dere er helt rå. Til ferskinger å være.
Sa noen andreklassinger at vi er rå?
De gjorde visst det.
Er jeg gal, eller har den krukken bein?
For en vidunderlig dag.
Ja visst.
Godt gjort, enhjørningryttere.
Jeg visste dere ville klare det!
Jeg må si at førsteåringene viser stort potensial.
Godt gjort.
Men husk at vi har regler på Enhjørningsakademiet.
Du brøt flere. Og i fremtiden vil det ikke bli tolerert.
Noen ganger må regler brytes.
Den første uken her var ganske flott, pappa.
Rar. Sinnssyk. Men flott.
Kan jeg bli en legendarisk enhjørningrytter som pappa en dag?
Det blir du, Sophia.
Alt i orden?
Jeg tror jeg akkurat så faren min.
Følg din vei La stjerner lyse for deg
Vennskapet vi har Er som magi til evig tid
Vær deg selv på alle vis
Ta en sjans, så vil du se At eventyret venter på deg
Kom igjen
Følg din sti Vær vill og fri
Vill og fri
Stol på hva du kan bli
Følg din vei La stjerner lyse for deg
Vennskapet vi har Er som magi til evig tid
Så følg din vei La stjerner lyse for deg
Vennskapet vi har Er som magi til evig tid
Så følg din vei
ENHJØRNINGSAKADEMIET
Følg din sti Vær vill og fri
Vill og fri
Stol på hva du kan bli
Følg din vei La stjerner lyse for deg
Vennskapet vi har Er som magi til evig tid
Så følg din vei La stjerner lyse for deg
Vennskapet vi har Er som magi til evig tid
Så følg din vei
-Lyse for deg -Er som magi til evig tid
Så følg din vei
Tekst: Geir Amundsen