Sydäntäsi seuraa Tähtiin asti ravaa
Siteenne kasvaa Taika loistaa, ystävyyttämme toistaa
Unelmia jahtaa Villinä ja vapaana laukkaa
Villi ja vapaa
Kohtaloosi luota
Sydäntäsi seuraa Tähtiin asti ravaa
Siteenne kasvaa Taika loistaa, ystävyyttämme toistaa
Siis sydäntäsi seuraa -Sydäntäsi seuraa
Tähtiin asti ravaa -Tähtiin asti ravaa
Siis sydäntäsi seuraa
YKSISARVISAKATEMIA
Tämä paikka on uskomaton, Villitähti. Tämä on kuin unta.
Mennään. Haluan nähdä kaiken.
Jee!
Tämä on uskomatonta.
Julmaa taikaa.
Odota, Villitähti!
Hidasta! Odota minua!
Isä?
Isä. -Sophia.
En voi uskoa tätä.
Mitä sinä täällä teet?
Minun loistava tähteni. Kaipasin sinua.
Ja sinua myös, Villitähti.
Ravenzella. Mahdotonta.
Hyvästi, yksisarvisratsastaja.
Isä! Ei!
Minulla on sinulle kerrottavaa, Sophia.
Ei!
Isä!
Ylös, ulos ja lenkille, Sophia.
Taasko painajainen? -Joo.
Isä on poissa, mutta tuntuu kuin hän olisi ollut siellä.
Nyt hän sanoi, että hänellä on tärkeää kerrottavaa.
Ravenzellakin oli siellä.
Mutta se oli vain uni.
Villitähden taika muutti Ravenzellan kiveksi.
Hän ja hänen julma taikansa ovat mennyttä.
Anteeksi. Tiedän, että tykkäät olla yksisarvisratsastaja,
mutta on varmasti vaikeaa, kun isästä muistutetaan koko ajan.
Haluatko puhua siitä?
Sitä varten superbestikset ovat.
Parhaat ystävät aina ja ihan ikuisesti.
Kiitos, mutta valmistaudutaan ratsastustunnille.
Perässä tullaan, bestis.
Mitä luulet Wildwoodin teettävän meillä tänään? Hyppyjä? Kisan?
Puhuiko joku kisasta?
Toivottavasti. -Toivottavasti ei.
Yritän yhä opetella oikeaa ratsastusasentoa.
Kipinäkirjan mukaan pitäisi istua satulassa,
ei satulan päällä.
Ajattelet liikaa, Layla. Sinun täytyy vain tuntea se.
Helppo sinun on sanoa, Isabel. Synnyit hevosen selkään.
Opit kyllä. Etene hitaasti.
Etene hitaasti.
Surkea neuvo kisaa ajatellen.
Emme edes tiedä, kisaammeko me.
Me kisaamme aina. Täältä tullaan, ykkössija.
Pum! Minähän sanoin. Hän on ykkönen.
Huomenta, Valentina.
Eikö olekin ihanaa, kun ratsukolla on samaan aikaan hyvä harja- ja hiuspäivä?
Kipinälle ja minulle käy niin alinomaan.
Virralle ja minulle käy niin useammin kuin alinomaan.
Hiuksemme ovat upeat joka päivä.
Paitsi tänään.
Hei, Lehti. Miten paras yksisarvinen nukkui viime yönä?
Olen lukenut taas pakkomielteisesti, Kide. Älä mulkoile minua.
Heipä hei, Safiirihuoneen ratsastajat.
Olettehan valmiit seikkailuun?
Sen sijaan, että ratsastaisitte vanhalla pölyisellä radalla,
lähdette tänään Taivasmarjapolulle.
Kuulin, että se polku on tosi kaunis.
Emmekö siis kisaa tänään?
Ette. Tänään pidätte hauskaa ja vahvistatte sidettä yksisarvisiinne.
Onko Rorya näkynyt? -Minä menen, Primrose.
Löysin herra Carmichaelin jälleen pilan keskeltä.
Ilmeisesti hänestä lepattajapupujen vapauttaminen -
kirjastoon olisi huvittavaa.
Huvittavaa? Enemmänkin legendaarista.
Eikö olekin mukavaa? Tunnen siteemme vahvistuvan jo.
Mennään, Kipinä. Jätetään nämä luuserit, jotta saat nauttia parhaista marjoista.
Tiesin, että tämä on kisa. Mennään, Virta.
Voimme voittaa heidät, superbestis.
Mitä? Pitäisikö minun vain mennä hänen peräänsä?
En ole tottunut olemaan paras ystävä.
Tai siis superbestis.
Se on aika hämmentävää.
Hyvä on.
Tuletko, Layla? -Jep.
Kide ja minä etenemme hitaasti.
Anteeksi, Layla. Täältä tulee poika, jolla on kiire.
Tai toisaalta…
Taidan chillata hetken täällä perällä.
Selvä.
Hyvä, Lehti!
Sukkana sisään. Eli 101 marjaa Isabelille ja Virralle.
Vain 101? Heikkoa. Ylitin sadan rajan aikoja sitten. Näetkö?
Kipinä!
Jos teillä on marjastuskilpailu, Sophia ja minä olemme kärjessä.
Ette kauaa.
Kisa alkakoon.
Marjataistelu!
Varokaa hiuksiani.
Ei hätää, Villitähti. Ne ovat vain marjoja.
Minne menet? -Odota minua, superbestis!
Mitä on tekeillä?
Mennään! Tämä se vasta on menoa.
Tämä ei ole kisa.
Ehkä Villitähti söi vääriä marjoja, jos ymmärrät yskän.
Miksi menemme perään?
Mitä sinä etsit?
Pysähdy, Villitähti!
Kaikki on nyt hyvin.
Jes! Ei tullut edes hiki.
Mikä Villitähteä vaivaa?
Se taitaa etsiä jotain.
Mitä? Jotain vanhaa muuriako?
Lehden mielestä siinä on muutakin.
Salainen ovi.
Avataan se.
Enpä tiedä. Entä jos se on suljettu syystä?
Ehkä pitäisi odottaa ja…
Eipä tarvitse pohtia enempää.
Muistuttakaa, etten ryppyile Kipinälle.
Sillä ei ole ryppyjä.
Voi jukra. -Siistiä.
Hieno löytö, Villitähti.
Kuulitko jotain?
Villitähti ja minä menemme sisään. -En anna sinun mennä yksin.
Kipinä ja minä emme odota. -Minä ensin.
Selvä.
Linja kulkee kannasta, lantiosta ja olkapäästä korvaan. Vai peppuun?
Mitä täällä tapahtui?
Ankanpojat tarvitsevat leipää.
Pysähdyimmekö me? Vai etenemmekö yhä vain hitaammin?
Voi ei. Jokin on vialla. Minne kaikki menivät?
Ehkä he leikkivät piilosta?
Sophia! Tule ulos, missä et olekaan.
Ei näytä hyvältä.
Katso. He poistuivat polulta.
Selvä. Mutta jos ystävämme ovat pulassa,
saanko ehdottaa, että kiristämme tahtia kilpikonnaa nopeampaan vauhtiin?
Kilpikonnaa nopeampaa? Kunpa vain. Ainakin niillä on suojakuoret.
Tämä on mahtavaa. -Niin, kuten ystävyytemme.
Tekivätköhän yksisarviset tämän paikan? Miten ne pitäisivät työkaluja kavioillaan?
Mikä tämä paikka onkaan, se on selvästi erityinen.
Taidamme mennä tänne. -Ihan sama. Minä menen tuonne.
Meidän kaikkien ei pitäisi hajaantua. Vai mitä, Sophia?
Niin. Se on järkevää. -Hienoa.
Pysyn Sophian kanssa, ja Isabel… -Hyvä on. Menen Valentinan kanssa.
Vau. -Tuplavau.
Tämä on kaunein seinä, jonka olen nähnyt.
Kuulitko jotain? -Vain sen äänen, kun pidättelet minua.
Tuuli varmaankin.
Okei. Siisti piilotettu huone.
Miten pääsemme pois täältä?
En tiedä. Mutta jos joudun ansaan kauniiseen, mutta outoon temppeliin,
on kiva, että olen kanssasi.
Katso tuota.
Kylläpä se kiiltää.
Outoa. Kuin patsaat vartioisivat sitä.
Haluan koskettaa sitä.
Se ei ole hyvä idea, Ava. Mitä jos rikot sen?
Milloin olen rikkonut mitään?
Pudotit lasin aamiaisella tänä aamuna.
Koska kohtalon keiju laskeutui nenälleni. Niiden siivet kutittavat.
Mitä nyt, Villitähti? -Lehti?
Koskitko sitä? -En, vannon sen.
Jalokivi!
Mitä tapahtuu?
Voi vitsi miten upea harja.
Eikä, Virta. Se on vesitaikayksisarvinen kuten sinäkin.
Hieno kaiku.
Etkö parempaan pysty?
Kaiku!
Teitkö sinä tuon? -Enkä. Sinun kaikusi teki sen.
Aika lähteä.
Hyvästi, upea harja.
Se ei lakkaa tärisemästä!
Pelastan teidät, nätit jalokivet!
Miten pääsemme täältä? -Täällä on oltava salainen nappula.
Ehkä pitää sanoa salasana. Yksisarviset.
Jalokivi. Ruusun terälehdet. Pekoni?
Mitä? Se toimi aina koiraani.
Hienoa, Lehti! Sanoinhan, että olet paras yksisarvinen.
Mennään.
Ovi on täällä, Ava. -Oletko varma? Luulin sen olevan täällä.
Tämä on Vartijoiden temppeli, josta luin Kipinäkirjasta.
Se suojelee Yksisarvissaaren jäännöksiä.
Menivätkö kaikki vanhaan museoon kutsumatta minua?
Harmin paikka.
Layla! Rory!
Älkää menkö sinne. Tuo temppeli on tosi epävakaa.
Missä Sophia ja Ava ovat? -Eivätkö he ole tulleet?
He ovat yhä sisällä. Palaan sinne.
Onko tuo julmaa taikaa?
Luulin, että Ravenzellan taika hävisi, kun päihitimme hänet.
Mitä se tekee täällä yhä? -Se ei pärjää kauaa. Anna mennä, Kipinä.
Okei. En odottanut tuota.
Kerron tädille julmasta taiasta. -Jäämme pelastamaan ystävämme.
He ovat loukussa romahtavan temppelin sisällä.
Hyvä on. Poltamme sitten toisen oven.
Oletko valmis? -Kiven sulamispiste on liian korkea.
On keksittävä jotain muuta.
En ole antanut ajattelun hidastaa minua. Kutsu voimakas puuska, Myrsky!
Antaa olla.
Tuolla.
Ehdimme kyllä.
Tai ehkä emme.
Hyvä puoli on se, että ainakin jyrinä loppui.
Ava? Näetkö tuon?
Kunpa en näkisi. -Tuotako jahtasit, Villitähti?
Ei ihme, että se säikähti. Tuo on Ravenzellan taikaa, Sophia.
Se on palannut, aivan kuten unessani.
Mitä me teemme? Sen yli ei voi hypätä. Emme selviä.
Pienellä avulla onnistumme.
Kaunista. -Mene ensin, Ava.
Selvä. Tule, Sophia!
Sophia!
Olen kunnossa.
Pidä kiinni. Pelastamme sinut.
Ei. Menkää sinä ja Lehti. Tulemme heti perässänne.
Teen tätä jatkuvasti liikassa. Pitää vain…
Ei! En jätä sinua!
Käskin sinun mennä, Ava.
Häivy täältä ennen kuin koko paikka romahtaa.
Et kai luullut, että jättäisimme sinut tänne?
Tuo oli upeaa.
Olet kuin oletkin superbestikseni.
No tietty. Sitä olen hokenutkin.
Anteeksi. Minä…
Minun oli vaikea sanoa sitä. Minulla ei ole ennen ollut parasta ystävää.
Nyt on. Olen aina tukenasi.
Ja sinä minun.
Tästä lähtien kohtaamme vaaran yhdessä. Joohan?
Parhaat ystävät aina…
Ja ihan ikuisesti.
Ystävyysrannekkeet? -Kuka tiesi, että olet noin ovela, Lehti?
Häivytään täältä.
Soph? Eikö tuossa ollut ennen ovi?
"Vaaran kohtaaminen yhdessä" tapahtuukin aika pian.
Sophia!
Sydäntäsi seuraa Tähtiin asti ravaa
Siteenne kasvaa Taika loistaa, ystävyyttämme toistaa
Siis sydäntäsi seuraa -Sydäntäsi seuraa
Tähtiin asti ravaa -Taika loistaa, ystävyyttämme toistaa
Siis sydäntäsi seuraa
Tekstitys: Eveliina Paranko