Følg din vei La stjerner lyse for deg
Vennskapet vi har Er som magi til evig tid
Følg din sti Vær vill og fri
Vill og fri
Stol på hva du kan bli
Følg din vei La stjerner lyse for deg
Vennskapet vi har Er som magi til evig tid
Så følg din vei
La stjerner lyse for deg
Så følg din vei
ENHJØRNINGSAKADEMIET
Du skulle ha sett det, pappa. Den dragen var sjanseløs mot Layla.
Og Wildstar lyste opp rommet for å redde Rory.
Ekkel grim magi rotte-insekt-greie? Ikke noe problem.
Skulle hatt disse eventyrene med deg, og ikke bare se deg i drømmene mine.
Ja, vi bør dra tilbake.
Løp for livet!
-Rory? -Å nei! Ravenzella! Hun er tilbake!
Hvor ble hun av?
-Hvor er Ravenzella? -Vi så noe der oppe.
Hvor er Rory? Jeg hørte ham rope.
Tatt til fange, tipper jeg.
-Fange? Hva gjør vi? -Å nei!
Nei. Dette kan ikke skje. Vi stanset henne.
Ryttere, vær klare!
Vis deg, Ravenze…
-Hva? -Kutt ut.
Rory?
-Ingen blir sinte om jeg sparker ham, vel? -Bare hvis jeg er neste.
Det var en spøk. Dere skulle sett fjesene deres.
Kanskje ikke ditt, frøken Furi.
Kom frem, Storm.
Jeg syntes disse værmønstrene var unaturlige.
Kul spøk, ikke sant? På min topp ti.
Kanskje topp fem for spesialeffekter.
Rory Carmichael.
Dette var dråpen. Jeg har blitt vant til pek fra deg,
men å skape panikk hos dine medelever for moro?
Vi trengte litt gøy etter alt det dystre i det siste.
Din oppførselskarakter synker for hver uke.
Fylle et klasserom med svulmende gelé. Slippe løs mark i ventilene.
Dekke salene med klebrig slim.
Tenk å sitte fast i Leaf frem til eksamen. Ikke at det virker ille.
Du har fått mange sjanser, men det er tydelig
at du ikke er seriøs nok til å være elev her.
Seriøs? Det kan jeg være. Se nå.
Dette er vondt å gjøre, men,
Rory, du er herved utvist fra Enhjørningsakademiet.
Hva? Utvist?
Men, frøken P.
Pakk sakene dine. Du drar i morgen tidlig.
Nå må alle komme seg i seng.
Safirsalen blir ikke det samme uten deg.
Fritt for rommet. Jeg trenger et skap til.
Det blir visst ikke flere studiekvelder.
Denne gang burde du ha styrt deg.
Du får lage trøbbel for oss begge nå.
Sophia.
De andre må ha time.
Utrolig at jeg sier det, men jeg gikk for langt denne gang.
De pælmer meg ut herfra straks.
Dette er kanskje siste gang jeg får…
Unnskyld at jeg sviktet deg.
Tror du ikke jeg kan? Er det en utfordring?
Din dust.
Jeg vil savne deg.
Vent. Det ser ikke riktig ut.
Hvem har bær i vannet? Gamle, råtne bær?
Det er ikke bær. Det er grim magi.
Grim magi!
I stallen. Grim magi.
Herr Carmichael.
Jeg trodde jeg var ganske klar om dine pek.
Det er sant. Det er grim magi i stallen.
Storm og jeg så det. Hun drakk den nesten. Jeg tuller ikke. Vær så snill, frøken P.
Vis vei.
Ser du? Kjipt å si, men jeg sa det.
Men hvordan kom grim magi inn hit?
Se opp!
Trekk unna.
Frøken Wildwood, hva er galt?
Jentene skulle la enhjørningene hvile etter trening.
Men…
Å nei.
Dette er verre enn jeg trodde.
Grim magi har infisert vannforsyningen vår.
Den har fordervet brønnen i stallen.
Jeg oppdaget det. Og var 100 prosent seriøs.
Smitten ser ut til å spre seg.
Enhjørningene må ikke få drikke av det infiserte vannet.
-Men uten Stjernesjø-vann… -…mister de magien.
Og enhjørninger uten kreftene mot grim magi…
Enhjørningøya ville bli ødelagt.
Vi kan ikke la det skje.
Vi har sett skaden grim magi kan gjøre.
Men uten Ravenzella til å kontrollere det, kan det stoppes.
-Klar. -Kom igjen.
-Dette fikser vi. -Klart.
Jeg vet dere vil hjelpe, men dette er en sak for erfarne enhjørningryttere.
Vi har masse erfaring.
Og dere har prestert ypperlig.
Men det er min jobb å ta avgjørelser som beskytter dere.
Frøken Wildwood, ta med elevene til storsalen.
Dere kan fortsette leksjonene inne.
-Inne? -Inne?
Vi kan ikke trene med enhjørningmagi før vannet er renset.
Dere hørte damen. Kom igjen.
-Kommer, frøken Wildwood. -Ikke du.
Du venter i stallen til jeg er tilbake.
Javel.
Vi kan ikke gjemme oss mens magien er i fare.
Kom. Vi må hjelpe. Det ville pappa ha gjort.
Kan du dekke for meg med Wildwood?
Jeg glemte å sette korken på sjampoen. Den må ikke renne ut.
Ingen vil ha såpeglatt stall,
særlig når det ikke er vann å skylle med. Jeg fikser.
Hva? Dette kan bli farlig. Kom igjen. Denne øya trenger oss.
Rolig. La oss få renset vannet før den grimme magien kommer for langt.
Eller ikke.
Rart. Den svømmer mot strømmen.
Hvor vil den dra?
Spiller ingen rolle. For vi skal stoppe det.
Ikke skyt! Venn!
Rory! Hva gjør du her? Du sløser med Wildstars magi.
Du snek deg vekk for å bekjempe ondskap alene.
-Du må ha hjelp. -Ja. La meg gjette.
Du redder meg, blir en helt, og så er du ikke utvist lenger?
Vi har ikke annet å gjøre.
Ok, det ville øke sjansen for å bli inn-vist.
Men kun hvis du trenger å reddes, noe du åpenbart ikke gjør.
Nei. Vi trenger ikke din hjelp.
Hvis du ombestemmer deg, er vi her og prøver å få deg blid.
Eller bare få deg likegyldig. Jøss.
Jeg vet dere er urolige for den grimme magien,
men frøken Primrose håndterer det.
Å ordne opp er hva enhjørningrytterne gjør,
og det er det jeg må lære dere også.
Uten å ri.
Ja da!
Vi skulle trent sprang i dag, men det er ikke en inneaktivitet,
så la oss se hva denne har å si.
Så hvem kan si hvor mange skritt en enhjørning tar før et sprang?
Så mange han trenger?
Det er ingen numerisk standard.
Skrittlengde avgjøres av høyden, spranget, og vinkelen de er i.
På side 54 er det formler som hjelper oss å beregne bane og momentum
påkrevd når vi nærmer oss et sprang.
Men det tas ikke høyde for de magiske kreftene til hver enhjørning.
Nære på. Men spar på magien. Uten rent vann får du den ikke tilbake.
På tur med Storm og Wildstar
Må være helter For det vannet er rart
Gidder du?
Jeg trenger ikke å synge om noen gidder å snakke med meg.
Er jeg usynlig?
Storm, kan du gjøre oss usynlige nå?
Hva er det? Jeg har tidenes verste dag.
-Hvorfor er du så taus? -Hva tror du?
Fordi jeg gjør deg sjenert?
Synes du Ravenzella er morsom? Du tar det ikke på alvor. Det gjør jeg.
Pappa ofret alt for å slå henne.
Hun ødela nesten enhjørningene våre, og du vitser om henne.
Bare glem det.
-Jeg gjør faktisk det. -Hva da?
Ta det på alvor.
Altså, da vi slåss mot Ravenzella, ble Storm nesten…
Og med grim magi som angriper alt, tenkte jeg at hvis folk kunne le av det,
var det ikke så nifst lenger.
Du har rett. Jeg tenkte ikke på hva det betød for deg.
Jeg er lei for det, Sophia.
Unnskyldning godtatt.
-Var ikke unnskyldningen godtatt? -Nå er den det. Men ikke gjør det igjen.
Jeg har lært leksa.
Av smerten i armen min.
Kommer du?
Er du blid på meg igjen?
Nei. Men nå er jeg nøytral.
Ja! Fremskritt. Kjøper den.
Når enhjørningen din er i spranget, bør du følge dens bevegelser.
Hælene ned, og.…
Vet dere hva?
Hva om jeg henter en tavle, og en ispose til denne rumpa?
Klasseromsundervisning er ikke hennes greie.
Hun kunne vist oss på Rush.
Sophia har vært borte lenge.
Hun dro vel ikke for å bekjempe grim magi?
Alene? Det ville hun aldri ha gjort.
Ikke? Det føles som om hun ville.
Ikke uten å fortelle meg det. Vi har lovet hverandre.
Hun kom sikkert til stallen,
og tørker opp sjampoen som hadde rent ut.
Eller kanskje hun jager en dunhopper som tok moppen.
Men gikk seg vill i skogen og trenger vår hjelp.
Ja. Det er nok det som skjer.
Hva skjer?
Sophia dro for å bekjempe grim magi alene.
Hva? Det er så typisk henne.
Kom. Hun får ikke ta all æren.
Greit. Men bare fordi Sophia trenger hjelp til å fange den dunhopperen hun jager.
Hvordan finner vi ut hvor hun er?
-Vi kan se i bøker om sporing… -Eller følge etter dem.
Der det er bråk…
Der er nok Sophia også.
Sophia.
Jeg liker jo å improvisere, men hva er planen?
Å følge den grimme magien. Den svømmer motstrøms mot noe.
Hvor enn den skal, er det dårlig nytt.
-Så vi går rett mot faren. -Ja.
-Sophia. -Helt logisk.
-Jeg dømmer ikke planen. -Jeg hører noe.
Sophia.
Greit, jeg dømte den, men…
Gidder du? Det er noe annet.
Stemmer. Det føles som om noen prøver å snakke til meg.
Grim magi er ille nok. Og nå hører du stemmer i hodet også.
Sophia.
Nå hører jeg det. Finnes delte vrangforestillinger?
-Sophia. -Den kommer der oppe ifra!
Sophia.
Kjenner dere stedet her?
Sophia.
Ikke for å skremme noen, men snakker trærne?
Hvordan vet de navnet ditt? Vet de mitt også?
-Vet ikke om jeg vil det. -Sophia.
-Hallo? -Han kaller på deg.
Nei. Vil ikke.
Hvem kaller på meg? Faren min?
Hvis du vet noe, si hva som skjedde med ham.
Et syn venter deg under vannet.
Et syn venter meg under vann?
Hva betyr det? Jeg forstår ikke.
Bare pek meg i en retning.
Sophia? Jeg vet du gjør noe viktig nå,
men jeg fant ut hvor den grimme magien skal.
Den skal til Stjernesjøen.
Vi kan ikke la det skje.
Stjernesjøen er kilden til all enhjørningsmagi. Forgiftes den…
…forsvinner enhjørningskreftene. Vi må stoppe den.
Kom igjen.
Et syn venter meg under vannet?
Tror du trærne snakket om sjøen?
Jeg vil ikke gått under dette vannet.
Med mindre de snakket om et svart tomrom av uendelig tristhet.
-Ja. Så hva gjør vi? -Jeg har kanskje en idé.
Trist at du ikke tror på meg, men jeg føler akkurat det samme nå.
Har Wildstar nok magi til å få Storm og meg ut til midt over sjøen?
Jeg vet ikke. Det er en stund siden hun fikk vann.
Klarer du det, jente?
Flott. Ingen unnskyldning.
Får du oss ut dit, kan Storm lage en sterk syklon
som drar ut den grimme magien.
Hva? Nei. Dere to kan ikke kontrollere en syklon.
Jeg vet du vil blidgjøre frøken Primrose, men…
Det handler ikke om meg eller frøken Primrose.
Det er farlig, men vi må prøve.
Vi kan ikke la Enhjørningøya gå under.
Ok. Vi har ingen bedre ideer, så la oss prøve din.
Der kom selvtilliten jeg ville ha.
Greit, da gjør vi det.
Skal jeg kastes ut herfra, kan jeg jo dra med et smell.
Kom, Storm.
Hele Enhjørningøya avhenger av at vi
ikke roter dette til, så ikke noe press.
Kom igjen.
Den må bli sterkere!
Det virker.
Fortsett, uansett hva. Jeg støtter deg, Storm.
Kom igjen! Du klarer dette!
Bare hold ut litt til.
Nå!
Sophia!
Frøken Mendoza, hva gjør du her?
Hjelper Rory.
Er Rory inni den?
Gi alt du har!
Storm!
De klarte det!
-Ja, kompis! -Ja!
Ok, men hvor er de?
-Rory! -Storm!
Hvor er dere?
-Storm! -Rory!
Følg din vei La stjerner lyse for deg
Vennskapet vi har Er som magi til evig tid
Så følg din vei
-Lyse for deg -Er som magi til evig tid
Så følg din vei
Tekst: Geir Amundsen