Іди за мрією Аж до зірок
Ваш зв’язок вже проступає Магія буяє, наша дружба все зростає
Слухай своє серце Дай собі волю
Волю
Повір у свою долю
Іди за мрією Аж до зірок
Ваш зв’язок вже проступає Магія буяє, наша дружба все зростає
-Іди за мрією -Іди за мрією
-Аж до зірок -Аж до зірок
Іди за мрією
АКАДЕМІЯ ЄДИНОРОГІВ
Доброго ранку, Софіє!
А, точно.
Чудово, клас.
Як казала моя бабуся: «Піклування — то найкраще єднання».
Ну чого ти. Буде кльово.
Затямив. Ходитимемо природно.
Гарні коси, Ейво.
Охайна коса творить чудеса.
Дякую. Це Софія навчила мене їх плести,
я потренувалася і…
Взагалі-то мені не дуже подобається.
Ну, є багато інших прекрасних варіантів.
Он Рапсодія любить французькі коси.
Нічого, Квітко. Я зроблю значно кращі коси.
Ага, авжеж.
Можете мене знову відрахувати? Ця напруга нестерпна.
Жартую. Почасти.
Не про напругу. Вона жахлива.
Пані Розмарі, покажете, як вийти з цієї розмови?
Що?
Лейло, поговори з ними.
Я? Ні, не можу. Я погано вирішую конфлікти.
Гаразд.
Можеш позичити іскроспрей?
Я позичу. Сама робила. Екстраблиск.
Вона мене питала. Не лізь, куди не просять.
Я просто хотіла допомогти другу.
Що-що, Крижинко?
Мені треба піти почистити їй морду.
-Я тебе попереджувала. -Моя черга.
Усе, досить! Просто обійміться і помиріться.
Ви ж любите обійматися, так?
Не дивись на мене. Це краще за «райдужно-блискучі години дружби». Бе.
Може, зосередимося на догляді? Він мав би розслабляти вас
і ваших єдинорогів.
Бідна Ейва. Вона хотіла допомогти.
Ейва? Софію відірвали від привида її тата.
Привида? Я думав, то все було в її голові.
-Ти віриш у них? -А ти ні?
Вам не байдуже? Це їхнє діло.
Хочуть гризтися — нехай.
Ти, може, і холодна,
але ми відчуваємо до Ейви емоцію під назвою симпатія.
Тобто до Софії.
І ти туди ж, Лейло? Я один на боці Ейви?
Просто Софія думає, що справді розмовляла з татом.
Я в це не вірю, та тут головне, що вона вірить.
-Так. Не всім дано це зрозуміти, Рорі. -Клас, зосередьтеся!
Єдинороги самі себе не розчешуть.
Гаразд, вершники. Ви вільні.
Хто зі мною рвати квіти для іскроспрею?
Я придумала новий рецепт і хочу його випробувати. Він фіолетовий.
Я б залюбки,
та ми вже пообіцяли Софії, що покатаємося з нею.
Я піду з тобою, Ейво. Я з квітами на «ти».
Та не треба. Я б краще покаталася.
Візьмете нас? Якщо потрапите в халепу,
я прикинуся, що ви на місії і не допомагатиму.
Ейво, дай мені спокій.
Нічого, вона остигне.
Якщо тобі стане легше, я за те, щоб спостерігати і не влізати.
-Дякую? -Будь ласка.
Не думаю, що діло в тобі. Не зовсім. Коли ми вчора розкрадали кухню,
Софія здебільшого сумувала через тата.
Клас. Я запорола їй зустріч з татом, і вона пішла по ласощі без мене?
Ясно. Ну що, покатаємось?
Так, ходімо. Ну все, бувай.
Дякую, Квітко.
Усе добре.
Якщо Софії потрібен спокій, вона його отримає.
Ненавиджу бути поблизу академії. Тут усе таке миле.
Гадаю, я маю вам подякувати.
Ви йдете на великі жертви, щоб повернути мені магію Ґрим.
Пусте, моя королево.
Я радо зроблю все, що треба, яким би воно милим не було.
Так. Просто скажіть, куди йти.
Ідіть в академію і принесіть Ґрим-самоцвіт,
які ті дівчата забрали з храму.
Хочете, щоб ми пішли в школу?
Так, Еше.
Я ж так і сказала. Усе, дістаньте мені самоцвіт!
А, і дівчат можете не щадити.
-Ми вас не підведемо, Ваша Величносте. -Сподіваюсь.
Без мого трофея можете не повертатися.
-Даю їй спокій. -Як добре, що у вас там нудно.
Ця драма між Софією і Ейвою вже…
Привітики.
Можна присяду? Я тут побачила листики у формі сердечок.
-Хочу тобі розповісти. -Стоп. Ні. Чому ти тут?
Мені захотілося посидіти з іншою сусідкою по кімнаті.
Ми сусідки по гуртожитку. Зазвичай між нами стіна.
До речі, Джасінто, Диліє, ви ж з Рубінового гуртожитку?
Як там у вас? Є свої цікаві слівця?
Ні. Але у нас є супермилі диванні подушки.
Обожнюю подушки. Розкажи.
Може, підеш до Софії і решти іскрогрупи?
Це було б просто чудово.
Я хочу побути з тобою. Не дивно, що ми сусідки,
але нормально не знайомі?
Ні, бо між нами стіна.
Слухай, зав'язуйте вже з Софією це казна-що
і не втягуйте нас у свою драму.
Драму? Ні, між нами просто невеличке непорозуміння. Ми помиримось.
Їй просто потрібен час, спокій і приховані від мене ласощі.
І це добре, бо так я більше часу проведу з тобою.
То як назвемо нашу групу?
Я не підслуховував, окрім як трішки,
і, схоже, тобі потрібен крутий стратег,
щоб помирити Ейву з Софією і позбутися головного болю.
Цей стратег — я. Я кажу про себе.
Якщо ця пані Заноза відлипне від мене, я за.
Прикольно виходить.
Я чітко пам'ятаю, як дехто сказав…
Як там? «Хочуть гризтися — нехай».
Жартую. Ходімо. Операція «Знову подруга» починається!
Галіма назва.
Нормальна.
-Ти придавила мені… -Молися, щоб усе вийшло.
Без паніки. Моя схема з псевдозаписками ще ніколи не підводила.
Ну, хіба що кілька разів.
Он вони.
Десертний пікнік?
Де всі? Я думала, у сапфірів термінова зустріч.
Мабуть, ми прийшли першими.
Хочеш почекати зі мною? Тут є ласощі.
А, все ясно. Ходімо, Дика Зірко. У нас нема часу на всякі заманухи.
Ага, хто ж захоче їсти фруктові кекси з друзями?
Вона ще не готова. Нічого. Я знайду Валентину.
Може, вона любить кекси. Ходімо з'ясуємо.
-Як ти умудрився все погіршити? -Без паніки, у мене ще мільйон інших схем.
На горизонті чисто. Ходімо знайдемо паршивців. Буде легко.
Дякую, що покликала гуляти. Я знала, що ти передумаєш.
Так, я тут цілком добровільно.
Мені це було потрібно. Софія…
Допоможіть!
О ні. Це що, Рорі?
Схоже, він у біді. Я біжу, Рорі!
Мені хтось допоможе?
-Он дівчина з хвостиками. -Дивись, куди стаєш.
І на ній Ґрим-самоцвіт.
Дурні аксесуари.
А де райдужноголова? Чого вони не разом?
-Там! -Ей! Ми маємо бути непомітними.
Я не хочу, щоб мені наваляла магічна конячка.
Рорі! Усе гаразд?
О ні.
Я приречений, якщо ви разом не допоможете мені.
-В очах темніє. -Не рухайся, я зараз…
Дозволь. Квітка посуне гілки, не чіпаючи шипів.
Думаєш, без тебе я їх не посуну?
-Що? Ні. Я просто… -Заважаєш мені.
Так. Звісно. Софія все робить сама.
Їй поміч не потрібна.
Це не поміч, а шкідництво.
-Супер. Розбирайся сама. -Я цього і хотіла!
Дякую?
Твої ідеї взагалі колись спрацьовують?
Ну, 50 на 50. Але шанси зростають, якщо пробувати ще, так?
Ні, не зростають.
На щастя, у мене купа ідей. Час плану… Г?
Ні. Досить планів.
Ця гризня має закінчитися негайно.
-Що як їм потрібен час? -У мене його нема!
Ейва запросила мене плести з нею коси.
Мене дістало бути їй за подругу. Я покінчу з цим!
Вони світяться навіть під водою.
На острові купа самоцвітів, які так і чекають, щоб їх дослідили.
Ей, може, підемо пошукаємо ще, Софіє?
Ейва не усвідомлює, що зробила.
Ось я з татом, а ось вже ні.
Вона думає, то дрібниці?
Можливо?
Що це було?
Нащо ти стільки наставив? Де мене літати?
Вона виходить.
Що ти робиш?
Маскуюся. Що ще?
-Я милий єдиноріг. -Будь готовий її схопити.
Ось вона.
У вас усе гаразд?
Стій. На ній нема браслета. Він не в неї.
Хутчіш ховайся.
Мабуть, почулося.
Нумо, Квітко. Ходімо.
Гаразд, добре.
Слухай, я більше не хочу бути з тобою на ножах.
Мені дуже шкода, що я перервала твоє видіння,
але я не знаю, як все виправити.
-Може, поговориш зі мною? -То було не видіння.
Можеш не вірити, але то був тато.
Може, я більше ніколи його не побачу.
-Не знаю, чи є сенс ще щось казати. -Є!
Якщо поговоримо, все забудеться.
Забудеться? Ага.
То я маю забути свого батька?
Знаєш, ти теж винна.
Якби ти сказала, куди їдеш, а не тікала сама,
нічого б цього не було. Хочеш злитися — добре!
Але ти теж погана подруга!
Їхня дружба здавалася такою міцною.
Ага. Садівниця має рацію. Райдужноголова перегинає.
Так, стоп. Чому ми тут стоїмо?
Поки вони сваряться, ходімо шукати самоцвіт.
Не треба плакати.
Це реакція організму на злість.
Ти постійно тікаєш,
порушуєш обіцянки, ризикуєш
і ніколи не думаєш про те, що відчуваю я.
Як мені страшно, що ти десь сама, можливо, ранена чи ще гірше.
Я твоя найкраща подруга. Ти мала б бути більш відвертою зі мною,
щоб я помагала тобі, а не заважала.
Я готова вибачитися, але тільки після тебе.
-Думаєш, я вибачусь? -Зараз твоя черга!
-Ей, дивіться. -Що?
Це не той камінь, що ви знайшли в храмі?
-Той. -Так і знала!
Ось. Це Ґрим-самоцвіт.
Він може притягувати і поглинати магію Ґрим.
Давайте браслети. Може, якщо поєднаємо частинки,
він поглине усі залишки магії Ґрим.
Браслети зараз не з нами.
А де тоді?
Бінго!
Можеш не поспішати, у нас ціла вічність.
Заходь і ставай на варту!
Занадто мило.
Знайшла!
Це було легко.
Ейво, якщо думаєш, я плестиму коси, то ти помиляєшся.
Я зайду потім.
Гримзле, тут хтось є.
Ізабель, я не казав, що Ейва стовідсотково права.
-Я мав на увазі… -Що я помиляюся?
Ця розмова вичерпала себе.
Хто-небудь! Рятуйте!
Це Валентина. Схоже, вона в біді.
Агов?
Допоможіть мені вже!
Валентино, ми вже розігрували жертву
і зазнали фіаско, забула?
Респект за круті декорації, але ти могла б грати трішечки краще.
Ні, дурню. Це все міньйони Воронелли.
Вони поцупили ваші браслети
і зараз тікають геть!
Ей!
О, салют.
-Дякую, що лишили їх у кімнаті. -Так. Ви сильно полегшили нам роботу.
Ідіть. Я поможу Валентині.
Не дайте їм втекти.
-Обережно. -Скажи це їм.
Ей, ми їдемо разом. Це не перегони.
Он вони!
Нам не перегнати всі ті копита. Еше, затримай їх.
Добре.
Це наш шанс.
Обережно! Що це було, Ейво?
Ти сказала, це наш шанс.
-Наш з Дикою Зіркою. -Стережіться!
Ізабель!
-Добре. -Я сам.
-Так тримати! -А я причому?
Годі! Ви на лаві запасних. Ми самі розберемося.
Грозо!
Боже, вони геть розхристані.
Ти справді їх зупинив?
Та вони самі себе зупинили.
-Нам потрібен план. -План — спіймати їх.
Тож не плутайся під ногами.
-Ти теж не ідеальна. -Дивіться!
Швидше!
Що ж, давно не бачились, вершники єдинорогів.
Іди за мрією Аж до зірок
Ваш зв’язок вже проступає Магія буяє, наша дружба все зростає
-Іди за мрією -Іди за мрією
-Аж до зірок -Магія буяє, наша дружба все зростає
Іди за мрією
Переклад субтитрів: Дмитро Білоус