‫"לכו אחר הלב‬ ‫ישר לכוכבים‬
‫"הקשר מנצח‬ ‫הקסם זורח, ידידותנו גן פורח‬
‫"רדפו אחר החלומות‬ ‫פראים וחופשיים‬
‫"פראים וחופשיים‬
‫"בטחו בגורל‬
‫"לכו אחר הלב‬ ‫ישר לכוכבים‬
‫"הקשר מנצח‬ ‫הקסם זורח, ידידותנו גן פורח‬
‫"אז לכו אחר הלב‬ ‫-לכו אחר הלב‬
‫"ישר לכוכבים‬ ‫-ישר לכוכבים‬
‫"אז לכו אחר הלב"‬
‫- אקדמיית חדי-הקרן -‬
‫מה? לא אומרים שלום לחברה ותיקה?‬
‫לא. לא ייתכן שאת בחיים.‬
‫באמת חשבת שאת משהו מיוחד, מה?‬
‫חשבת שהבסת את מלכת גרימוריה.‬
‫לצערך, אני עדיין כאן.‬
‫עצרו אותה!‬
‫לא!‬
‫טיפשות תמימות שכמותכן,‬ ‫השתמשתן באבן הרוע כתכשיט מטופש.‬
‫אין לכן מושג עד כמה היא באמת חזקה.‬
‫את רפת שכל‬ ‫ובטוחה מדי בעצמך כמו שאביך היה.‬
‫סופיה, אל תקשיבי לה.‬
‫אל תתערבי, אווה.‬
‫כן, אל תתערבי.‬
‫היי! תתרחק, טרול מצחין.‬ ‫-חצוף. אני לא טרול. אני אוג.‬
‫לא אכפת לי.‬
‫אני לא יודעת איך חזרת, אבל את לא נשארת.‬
‫מה קרה?‬ ‫את לא יכולה להשתמש בקסם שלך נגדי?‬
‫היזהרי במשאלותייך.‬
‫מה קרה? אתה לא אוהב את הקסם שלנו?‬
‫זהירות!‬
‫היי, ריבר.‬ ‫מה-עם הקסם שלך? הבנת? נשמע כמו "מים".‬
‫אל תגרום לנו להתחרט שהצלנו אותך.‬ ‫-אני מחכה המון זמן‬
‫לרגע המושלם לבדיחה הזאת.‬ ‫-סופיה זקוקה לנו.‬
‫היא לא במלוא כוחה. זו הזדמנות לעצור אותה!‬
‫אבן החן!‬
‫בבקשה, הוד בוסיותך.‬
‫השגנו את מה שרצינו.‬
‫כל השאר זה רק בזבוז זמן.‬
‫תחזרי לכאן ותילחמי, פחדנית!‬
‫נתראה בקרוב.‬
‫לא!‬
‫אז, נראה לי שרייבנזלה חזרה.‬
‫מיס פרימרוז!‬
‫דודה!‬ ‫-מר טנסי!‬
‫איפה המורים כשבאמת צריך אותם?‬
‫כן, זה מוזר.‬
‫אלא אם כן…‬ ‫הם עורכים לי הפתעה עם פסל גיבור בדמותי?‬
‫הם היו מבקשים את המידות שלך.‬ ‫לכן נתתי את המידות שלי כשנרשמתי.‬
‫תשכחו מהמורים. זה בזבוז זמן.‬
‫אם רייבנזלה תאסוף קסם,‬ ‫יהיה קשה לנצח אותה. יש לפעול מיד.‬
‫לדעתי לא…‬ ‫-ברור שאת לא רוצה ללכת.‬
‫רייבנזלה חלשה. זו ההזדמנות לתקוף.‬
‫יש לספר למורים קודם, ואז לעשות תוכנית.‬
‫ואז לערוך גם משחק תפקידים טקטי.‬ ‫-ברצינות, לילה?‬
‫אני תמיד רצינית לגבי משחקי תפקידים טקטיים.‬
‫מיס פי! מיס פיורי! יש לנו חדשות איומות.‬
‫אני יודע הכול על הפסל, וזה כבר לא הפתעה.‬
‫החדשות הטובות הן שעדיין איעתר לכבוד.‬ ‫-סוף סוף. איפה הייתן?‬
‫היינו בכיתות ולימדנו,‬ ‫כפי שאנחנו אמורות לעשות.‬
‫היינו צריכים לחפש קודם שם.‬ ‫-מה בדיוק קורה פה?‬
‫רייבנזלה חזרה.‬ ‫-מה?‬
‫לא ייתכן.‬ ‫-היא חזרה.‬
‫והיא מתחזקת בכל רגע‬ ‫שאנחנו מבזבזים בעמידה כאן.‬
‫איידע את האחרים.‬ ‫-נסייע לכם.‬
‫בהחלט לא.‬ ‫עליכם להישאר בפנים, מחוץ לטווח הסכנה.‬
‫למה תמיד אותה תוכנית?‬ ‫כבר התמודדנו עם רייבנזלה.‬
‫כן. ולגמרי הבסנו אותה.‬
‫כלומר, עד שהיא חזרה.‬ ‫-תרשי לנו להצטרף. נוכל לעזור.‬
‫לא. זה מסוכן מדי.‬ ‫היא תהיה הרבה יותר נקמנית הפעם.‬
‫מי יודע למה היא מסוגלת?‬ ‫-הזמן דוחק, אוולין.‬
‫אנחנו נגן על בית הספר,‬ ‫אבל עליכם להיות מוגנים, ולהישאר בפנים.‬
‫אין מצב. ממש לא.‬ ‫בני פיורי תמיד משיגים מה שהם רוצים.‬
‫אשכנע את הדודה להרשות לנו.‬ ‫אתעקש עד שהיא תבין שזה הגיוני.‬
‫תתבכייני עד שיימאס לה והיא תיכנע?‬ ‫-זה לא עובד ככה.‬
‫תוכיחי. בואי נלך.‬
‫אי אפשר לחכות לרשות.‬ ‫הסיכוי הכי טוב שלנו הוא לתקוף עכשיו.‬
‫תראי, סופיה, ממש קשה לי להגיד את זה,‬ ‫אבל מיס פרימרוז צודקת.‬
‫כואב לומר את זה.‬
‫על סמך תצפיותיי,‬ ‫רייבנזלה תתקוף קודם את האקדמיה.‬
‫עדיף שנהיה כאן כדי להגן עליה.‬ ‫-ביחד.‬
‫ברכות לרגל שובה כמנצחת של מלכתנו המהוללת.‬
‫כן. לחזרתה המחוצצרת.‬
‫והצבע שלך ממש השתפר,‬ ‫הוא כבר לא חיוור ועכור כמו קודם.‬
‫כלומר, וואו, את ממש התחזקת.‬
‫השגת אבן הרוע היא רק ההתחלה.‬
‫כשאסיים עם רוכבי חדי הקרן…‬
‫אך קודם אני זקוקה לזמן‬ ‫כדי לאסוף את שאריות הקסם המחריד שלי.‬
‫בלעדיו, לא אוכל להגיע למלוא כוחי.‬
‫הקסם המחריד נמצא בכל מקום.‬
‫איך נאסוף את כולו‬ ‫לפני שהרוכבים הרקובים ימצאו אותנו?‬
‫נלך ברגל.‬ ‫-מה?‬
‫אנחנו לא… את יודעת?‬
‫אש!‬
‫הפרחחים האלה בזבזו את הקסם שהיה לי.‬
‫אבל יש הרבה יותר במקום שממנו הוא מגיע.‬
‫רורי?‬ ‫-אני נהיה רעב כשאני בלחץ, בסדר?‬
‫ומיוזע וישנוני.‬
‫זה מוזר להיות נער מתבגר.‬
‫צריך הפסקת חטיפים. לא יזיק לי אוכל למוח.‬
‫אני בעניין. אני צריכה הסחת דעת.‬
‫אבדוק אם סופיה רוצה משהו.‬ ‫היא הייתה די נסערת קודם.‬
‫סופיה לא בחדר שלה.‬ ‫למה שהיא תהיה כשאני שם, נכון?‬
‫אבל היא גם לא כאן.‬ ‫-אתן מחפשות אותה? היא עזבה לפני כמה דקות.‬
‫ברצינות, רורי?‬ ‫-מתי התכוונת לספר לנו?‬
‫היא אמרה שהיא הולכת לשירותים.‬
‫היא לא יכולה לקבל פרטיות?‬ ‫-רורי, זו סופיה.‬
‫זה אף פעם לא השירותים.‬
‫בסדר, אבל להגנתי,‬ ‫לפעמים זה חייב להיות השירותים.‬
‫קדימה. אין לנו הרבה זמן.‬
‫זה בסדר. נוכל לטפל ברייבנזלה לבד.‬ ‫נכון, ילדה?‬
‫זאת הסיבה שאנחנו באקדמיית חדי-הקרן,‬ ‫כדי להיות מגינים.‬
‫וויילדסטאר, עלינו להזדרז.‬
‫אני יודעת שאת רוצה להגן גם עליי.‬
‫אבל כולם בסכנה‬ ‫אם לא נעצור את רייבנזלה לתמיד הפעם.‬
‫לא! את לא יכולה לעשות את זה שוב.‬
‫כן. עלינו עלייך‬ ‫ועל הטריקים שלך עם השירותים, גברת.‬
‫לא אתן לה להרוס הכול. עליי לתקן את המצב.‬
‫אם אתם לא רוצים לבוא איתי, בסדר.‬ ‫אבל אל תעמדו בדרכי.‬
‫וויילדסטאר?‬
‫את לא יכולה ללכת לבד. תחזרי לאקדמיה.‬ ‫נוכל להגן זה על זה כצוות.‬
‫סופיה, בבקשה. אל תתעלמי מאיתנו.‬
‫אולי זה לא חשוב לך,‬
‫אבל אם לא אעצור אותה,‬ ‫זה כאילו שאבא שלי הקריב את עצמו לשווא.‬
‫אני מבינה! אבל זה לא יחזיר את אביך‬ ‫אם תסכני את חייך ככה.‬
‫וואו, אווה.‬
‫סופיה, חכי!‬
‫תוודאו שהדוורפינים קיבלו התראה.‬ ‫יש לבדוק את ציוד הגיבוי והאספקה.‬
‫מיס פיורי, נוכל לעזור.‬ ‫-אנחנו הרי הרוכבות הכי טובות כאן.‬
‫אנחנו, מה?‬
‫אל תגזימי.‬
‫את פשוט… את לא הגיונית.‬
‫לא הגיונית?‬
‫זו לא הקרב שלך.‬
‫רייבנזלה מבקשת לנקום‬ ‫על מלחמה שהתחילה לפני זמן רב.‬
‫יש לפניכן קרבות רבים‬ ‫שאני יודעת שתנצחו בהם.‬
‫אבל בינתיים, לכו למעונות שלכן.‬
‫עליי לדעת שאתן מוגנות‬ ‫כדי שאוכל להתרכז בקרב.‬
‫ממש הראית לה.‬
‫בצחוק. אני רק צחקתי.‬
‫היא לא הגיעה רחוק.‬ ‫היא לא נראתה חזקה מספיק…‬
‫רייבנזלה. היא בוודאי קוראת להם.‬
‫בואי נמשיך.‬
‫ממש טיפוסי לה.‬
‫לדעתה, אם אנחנו לא רוצים להסתכן,‬ ‫זה אומר שלא אכפת לנו, אבל אכפת לנו מאוד.‬
‫אז איך עבדה תוכנית ההתבכיינות?‬
‫קרקעו אותנו.‬
‫לא קרקעו אותנו.‬ ‫אנחנו בעתודה למקרה חירום אמיתי,‬
‫שכנראה יקרה בקרוב, למען האמת.‬
‫רגע. איפה מנדוזה?‬
‫היה כל כך הרבה קסם מחריד על האי?‬
‫בסדר. זה הסיכוי היחיד שלנו‬ ‫לחסל את רייבנזלה לתמיד.‬
‫פשוט בואי איתי.‬
‫תראו, תראו.‬
‫אתם, בני מנדוזה,‬ ‫לא יודעים מתי לפרוש, עד שאתם מתים.‬
‫אבל איחרת.‬
‫הקסם המחריד שלי חזר במלואו.‬ ‫-זה לא עצר אותנו קודם.‬
‫בחייך. אחי הקטן מכה חזק יותר.‬ ‫-איפה כל החברים הקטנים שלך?‬
‫חשבת שתוכלי להתמודד איתי לבד?‬
‫את באמת בדיוק כמו אבא שלך.‬
‫לבד.‬
‫חושבת שאת יודעת יותר טוב מכולם.‬
‫היית צריכה לשמור מרחק.‬
‫אבא שלך לא לימד אותך שום דבר?‬
‫הוא לימד אותי תמיד לעלות בחזרה על האוכף.‬
‫אף שזה ממש משעשע,‬ ‫אני לא יכולה לבזבז עלייך את כל הכוחות שלי.‬
‫יש רבים אחרים שצריכים לשלם.‬
‫אבל אם אני בדרך לאקדמיית חדי-הקרן,‬
‫אני מניחה שאצטרך חד-קרן משלי,‬
‫עם כמה התאמות אישיות, כמובן.‬
‫לא! את לא יכולה לקחת אותה!‬
‫מותר לי ללטף אותו?‬
‫יש לו קסם אבנים?‬
‫אירוני, נכון?‬
‫הפכת אותי לאבן, אבל עכשיו הכוח בידיי.‬
‫את כבר הולכת?‬
‫עכשיו את יודעת איך זה מרגיש.‬ ‫לא כל כך נעים, נכון?‬
‫אמסור למיס פרימרוז ד"ש ממך.‬
‫לא! וויילדסטאר, תתרחקי!‬
‫את תיפלי.‬
‫לא. אני לא אסכים שתיפלי.‬
‫אני לא מאמינה על סופיה.‬ ‫גם אני רוצה להילחם ברוע, אבל לבד?‬
‫זה מעבר ליהירות.‬
‫זה באמת אומר משהו‬ ‫כשאת אומרת שזה יהיר מדי.‬
‫טוב, לפחות אני הייתי עושה תוכנית.‬
‫לשלוח אתכם להתיש את רייבנזלה,‬
‫ואז לבחור זמן דרמטי הולם‬ ‫כדי להסתער ולהביס אותה.‬
‫וואו. זה באמת נשמע כמו תוכנית שאת הגית.‬
‫יהיה בסדר. וויילדסטאר איתה,‬ ‫ונוכל לחפש אותה כשהעניינים יירגעו.‬
‫שיהיה. סופיה הייתה ברורה.‬
‫אם היא רוצה להיות לבד, נשאיר אותה לבד.‬
‫וויילדסטאר?‬
‫אם לא היית כאן, אני…‬
‫לא הצלחתי לעצור אותה.‬
‫היא ברחה שוב,‬ ‫ועכשיו האקדמיה, החברים שלי…‬
‫למה חשבתי שאוכל לעשות זאת בלעדיהם?‬
‫עדיין רוצה ללטף את הדבר הזה?‬
‫לא, תודה, בבקשה.‬
‫כל הכבוד.‬
‫אבל חיסול הפרחחית הזאת היה רק המתאבן.‬
‫להפוך לאבן את רוכבי חדי הקרן לנצח,‬ ‫ולהרוס את בית הספר האהוב שלהם‬
‫יהיה המנה העיקרית שלנו.‬
‫עשי זאת.‬
‫אני לא מאמינה. חד קרן מחריד?‬
‫בבריכת החיזיונות, אבא אמר שסכנה מתקרבת.‬ ‫זה מה שהוא הזהיר אותנו מפניו?‬
‫היינו גם בטוחים שרייבנזלה הובסה,‬ ‫אבל איכשהו הוא ידע שהיא תחזור.‬
‫ואם הוא יכול לראות מה קורה, אז…‬
‫ידעתי. זה לא היה רק חיזיון או חלום.‬
‫זה היה אבא שלי. הוא באמת נמצא שם איפשהו.‬
‫הוא חי. אם הייתי יכולה לדבר איתו יותר,‬ ‫אולי הוא היה אומר לי מה לעשות‬
‫או איך למצוא אותו.‬
‫אבל הייתה לי רק הזדמנות אחת.‬
‫אנחנו צריכות לחזור לאקדמיה,‬ ‫אם בכלל נשארה אקדמיה.‬
‫תודה, ילדה.‬
‫היא כאן.‬
‫פרימרוז.‬
‫ועוד הרבה פנים מוכרות.‬
‫אני נרגשת שכולכם התכנסתם כאן רק לכבודי.‬
‫היכנעי, רייבנזלה.‬ ‫הרי לא תוכלי לגבור על כולנו לבד.‬
‫מי אמר שאני לבד?‬
‫מה זה?‬
‫הסתערו!‬
‫זה הכיוון הלא נכון. האקדמיה בכיוון ההפוך.‬
‫וויילדסטאר, לאן אנחנו הולכות?‬
‫מי מנצח?‬ ‫-אני לא יכולה לראות כלום מכאן.‬
‫הן ליד האורוות?‬ ‫הלוואי שלחדי-הקרן לא נשקפת סכנה.‬
‫היה עליי להשאיר מוזיקה מרגיעה לליף.‬
‫נכון. אבל אני גם מודאג בקשר אלינו.‬
‫את יודעת, אלה שאין להם כוחות קסם?‬
‫זה ירדוף אותי לנצח.‬
‫תשכחו מזה. לא אכפת לי מה הדודה אומרת.‬
‫אני יוצאת לשם.‬ ‫-כן. בטח שאנחנו יוצאות.‬
‫ולנטינה, איזבל, חכו!‬
‫אנחנו עושים את זה? נראה שכן.‬
‫אני לא יכולה להתמודד עם זה‬ ‫שכולכם שוברים את הכלים ביחד.‬
‫זה לא רעיון טוב, במיוחד בלי חדי-הקרן שלנו.‬
‫אם המורים היו זקוקים לעזרתנו,‬ ‫הם היו מודיעים לנו.‬
‫כן, כי הם מספרים לנו הכול.‬ ‫-טיעון מצוין.‬
‫חכו. למה כל כך שקט?‬
‫בחיי.‬
‫לא.‬
‫דודה.‬
‫בבקשה תגידו לי שאלה פסלי גיבורים‬ ‫שהם הכינו אחרי שהביסו את רייבנזלה‬
‫בחמש הדקות האחרונות.‬
‫תראו, תראו.‬
‫תראו מי כאן.‬
‫קינוח.‬
‫מה זה?‬ ‫-אני לא יודעת.‬
‫ברור שזה חד קרן מרושע, ושכולנו אבודים.‬
‫לשם שינוי, הילד הקולני צודק.‬
‫כבר טיפלתי בחברה הקטנה שלכם ובחד-הקרן שלה.‬
‫את טיפלת בסופיה?‬
‫עכשיו, כשהאקדמיה בשליטתי,‬
‫יהיה ממש קלי קלות למחוץ גם אתכם.‬
‫איזה כיף.‬
‫"לכו אחר הלב‬ ‫ישר לכוכבים‬
‫"הקשר מנצח‬ ‫הקסם זורח, ידידותנו גן פורח‬
‫"אז לכו אחר הלב‬ ‫-לכו אחר הלב‬
‫"ישר לכוכבים‬ ‫-הקסם זורח, ידידותנו גן פורח‬
‫"אז לכו אחר הלב"‬
‫תרגום כתוביות: שלמה ליברמן‬