Följ hjärtat ditt På en sällsam ritt
Ert band är uppenbart Magin och vänskapen syns klart
Följ dina drömmar, rid vilt och fritt Vilt och fritt
Lita på ödet ditt
Följ hjärtat ditt På en sällsam ritt
Ert band är uppenbart Magin och vänskapen syns klart
Så följ hjärtat ditt Följ hjärtat ditt
På en sällsam ritt
Så följ hjärtat ditt
ENHÖRNINGSAKADEMIN
Va? Välkomnar ni inte en gammal vän?
Nej. Du kan inte vara vid liv.
Du tyckte du var speciell, va? Som besegrade drottningen av Grymoria.
Trist för dig, men jag är kvar!
Stoppa henne!
Nej!
Naiva dårar, som använder grymstenen som löjliga smycken.
Ni har ingen aning om dess krafter.
Du är lika enfaldig och styv i korken som din far var.
Sophia, lyssna inte på henne.
Lägg dig inte i, Ava.
Ja, lägg dig inte i.
Undan, ditt trollfejs!
Taskigt! Jag är inte bara troll, utan ett träsktroll.
Spelar roll!
Hur du än återvände, så ska du inte stanna.
Kan du inte klå mig med din egen magi?
Önska dig inte för mycket.
Gillar du inte vårt trolleritrick?
Se upp!
Hej, River. Vilken stänkare! Fattar du?
-Vi vill inte ångra räddningen. -Jag har väntat länge på rätta läget.
Sophia behöver oss!
Hon har inte sin fulla styrka. Nu har vi chansen!
Ädelstenen!
Varsågod, Ers Bossighet.
Vi har det vi kom hit för. Allt annat är slöseri med tid.
Kom tillbaka och slåss, din fegis!
Vi ses snart.
Nej!
Jo, jag antar att Ravenzella är tillbaka.
Fröken!
-Moster! -Herr Tansy!
Var är lärarna när man behöver dem?
Ja, det här är konstigt. Om inte… Ordnar de en hjältestaty åt mig?
Då hade de bett om dina mått. Jag uppgav mina vid skolstarten.
Glöm lärarna. Ju längre Ravenzella samlar magi, desto svårare. Det brådskar.
-Jag tror inte… -Du vill ju inte.
Ravenzella är svag. Nu eller aldrig.
Vi borde informera lärarna och planera.
-Och sen kanske köra rollspel. -Allvarligt?
Jag är alltid allvarlig om rollspel.
Fröknarna! Vi har hemska nyheter.
Statyn är inte längre en överraskning.
-Men jag blir ändå glad för den. -Äntligen! Var har ni varit?
Vi har undervisat i våra klassrum enligt schemat.
-Vi borde ha letat där först. -Vad är det som pågår?
-Ravenzella är tillbaka. -Va?
-Inte möjligt. -Jo.
Hon blir starkare för varje sekund vi väntar.
-Jag varnar alla. -Vi är med.
Absolut inte. Ni ska hålla er inomhus, utom fara.
Varför är det jämt planen? Vi har mött Ravenzella.
Ja. Och besegrat henne.
-Tills hon kom tillbaka. -Låt oss följa med.
Nej. Det är för farligt. Hon lär vara mer hämndlysten.
-Vem vet vad hon kan göra? -Det brådskar.
Vi försvarar skolan, men ni måste vara säkra.
Och det inomhus!
Inte en chans. Absolut inte.
En Furi får som hon vill. Jag övertalar min moster.
-Jag håller ut tills hon övertalats. -Gnälla tills hon ger sig?
-Så funkar det inte. -Bevisa det. Kom!
Vi kan inte vänta på tillåtelse. Nu är bästa läget.
Sophia, det bär mig emot, men fröken Primrose har rätt.
Orden gjorde ont.
Ravenzella lär komma till akademin först. Vi måste försvara den här.
Tillsammans.
För vår underbara drottnings triumferande återkomst!
Ja. För hennes trumpetande återkomst.
Och din hy har återfått färgen och är inte blek och vidrig som förut.
Alltså, jag menar… Wow, så mäktig!
Att få tag på grymstenen är bara början. När jag är klar med enhörningsryttarna…
Men först måste jag samla in resten av min grymma magi.
Utan den har jag inte all min styrka.
Det finns grym magi överallt.
Hur hinner vi samla in den innan ryttarna hittar oss?
-Vi promenerar. -Va?
Ska vi inte, du vet…
Ash!
Snorungarna slösade bort magin jag hade.
Men det finns mycket mer att skaffa fram.
-Rory? -Jag blir hungrig när jag är stressad.
Och svettig och sömnig.
Att vara tonårspojke är udda.
-Vi behöver lite hjärnmat. -Ja, jag behöver tänka på annat.
Jag kollar med Sophia. Hon var rätt upprörd.
Hon är inte på sitt rum. För jag är ju där, så klart.
-Men hon är ju inte här. -Sophia? Hon gick för några minuter sen.
-Men Rory! -När tänkte du säga nåt?
Hon sa att hon skulle på toa. Får hon inte vara ifred?
Det är ju Sophia. "På toa" är aldrig sant!
Men till mitt försvar måste det vara sant ibland.
Kom. Vi har ont om tid.
Det går bra. Vi klarar Ravenzella själva.
Vi är på Enhörningsakademin för att vara beskyddare.
Wildstar, det brådskar.
Du vill skydda mig, men ingen går säker om vi inte stoppar Ravenzella.
-Nej! Du får inte! -Vi har genomskådat dina inte-på-toa-knep.
Hon får inte sabba allt. Jag måste göra nåt.
Ni måste inte hänga på, men hindra mig inte.
Wildstar?
Gör det inte ensam. Återvänd till skolan där vi kan skydda varann.
Snälla, stäng oss inte ute.
Ni kanske inte bryr er,
men stoppar jag inte Ravenzella uppoffrade pappa sig i onödan.
Jag fattar! Men att riskera livet ger dig inte din pappa åter.
Jisses, Ava.
Sophia, vänta!
Meddela driparna. Reservutrustning och förnödenheter måste kollas.
-Fröken Furi, vi kan hjälpa till. -Vi är ju bästa ryttarna.
-Jaså, är "vi" det? -Tagga ner.
Du är… Du är oresonlig.
Oresonlig?
Det är inte din strid. Ravenzella vill hämnas ett krig vi startade för länge sen.
Det väntar många strider som du kommer att vinna.
Men gå till elevhemmet nu. Du måste vara säker, så jag kan fokusera.
Där fick hon allt!
Jag skojade!
Hon kan inte ha gått långt. Hon var inte stark…
Ravenzella måste kalla till sig dem.
Sätt fart!
Typiskt! Tar vi oss inte an faran tror hon att vi inte bryr oss, men vi bryr oss.
Och hur gick gnällplanen?
Vi har blivit bänkade.
Nej då! Vi är reserver inför ett riktigt skarpt läge
som säkert inträffar snart.
Vänta. Var är Mendoza?
Wow!
Har det funnits så mycket grym magi på ön?
Det här är vår enda chans att besegra Ravenzella för gott.
Häng på mig.
Men kära nån.
En Mendoza ger sig visst aldrig, inte förrän slutet är kommet.
Du kommer för sent.
-All min magi har återvänt. -Det hindrade oss inte förut.
Äsch, min lillebror är starkare än så.
Var är dina små vänner? Ska du klara dig själv?
Du är ju precis som din far.
Ensam.
Du tror dig vara smartare än alla andra,
Du borde ha hållit dig borta. Lärde inte din far dig nåt?
Han lärde mig att alltid sitta upp igen.
Hur kul det än är, kan jag inte slösa alla mina krafter på dig.
Så många andra måste straffas.
Men om jag ska till Enhörningsakademin behöver jag nog en egen enhörning.
Med vissa modifikationer, förstås.
Nej! Du får inte ta henne!
Åh, får jag klappa den?
Kan den stenmagi?
Ironiskt, inte sant? Du förstenade mig, men nu har jag den förmågan.
Ger du dig redan av?
Nu vet du hur det känns. Inte särskilt behagligt, va?
Jag hälsar fröken Primrose från dig.
Nej! Wildstar, backa! Backa!
Du faller av!
Nej, det får du inte.
Sophia är sanslös!
Jag vill också bekämpa ondskan, men ensam? Så arrogant!
Det säger en del att du tycker det är arrogant.
Jag hade åtminstone haft en plan. Att låta er trötta ut Ravenzella
för att sen plötsligt dyka upp och besegra henne.
Oj. Det låter som en plan som kommer från dig.
Lugn. Hon har Wildstar, och vi hittar henne senare.
Strunt samma. Sophia var tydlig. Vill hon vara ensam, ska hon få vara det.
Wildstar?
Utan dig hade jag…
Jag kan inte stoppa henne. Hon kom undan. Så akademin, mina vänner…
Varför skulle jag klara det själv?
Vill du ändå klappa den?
Nej tack, snälla.
Bravo. Men att undanröja snorungen var bara förrätten.
Att förstena enhörningsryttarna och förstöra deras älskade skola
ska bli vår huvudrätt.
Kör!
Ofattbart. En grym enhörning?
I Visionspoolen sa pappa att faran väntar. Varnade han oss för det här?
Vi trodde Ravenzella besegrats, men han visste att hon skulle återvända.
Om han kan se vad som pågår, då…
Det var inte bara en vision eller dröm!
Det var pappa! Han finns kvar nånstans.
Vid liv. Om vi hunnit prata längre, hade han kanske sagt var han finns.
Men det var min enda chans.
Vi måste till akademin, om den ens finns kvar.
Tack, vännen.
Hon är här.
Primrose!
Och så många andra bekanta ansikten.
Så rörande att ni samlats här för min skull.
Ge upp. Du kan inte ensam ta dig an oss alla.
Vem sa att jag var ensam?
Vad är det?
Till attack!
Vi rider åt fel håll. Akademin ligger ditåt.
Wildstar, vart ska vi?
-Vem vinner? -Jag ser inget härifrån.
De är väl inte nära stallet? Jag borde satt på lugnande musik åt Leaf.
Jo, men jag oroar mig även för oss. Vi som saknar magiska krafter.
Det lär förfölja mig för alltid.
Det kvittar vad min moster säger.
-Jag går ut. -Jajamän!
-Valentina, Isabel… Vänta! -Ska vi göra det här? Jag antar det.
Jag pallar bara en frifräsare åt gången.
Ingen bra idé, särskilt inte utan enhörningarna.
Lärarna skulle ha bett oss om hjälp.
-Jo, de berättar ju allt. -Bra poäng.
Vänta. Varför är det så tyst?
Men alltså!
Nej!
Moster.
Säg att de är hjältestatyer som rests efter segern över Ravenzella
de senaste fem minuterna.
Ser man på.
Titta vad vi har här.
Efterrätten.
-Vad är det? -Jag vet inte.
En ond enhörning, så det är ute med oss!
Den gapige har faktiskt rätt.
Jag har redan röjt undan er vän med enhörning.
Har du röjt undan Sophia?
Nu när jag kontrollerar akademin borde det gå lätt att krossa resten av er.
Mums!
Följ hjärtat ditt På en sällsam ritt
Ert band är uppenbart Magin och vänskapen syns klart
Så följ hjärtat ditt Följ hjärtat ditt
På en sällsam ritt Magin och vänskapen syns klart
Så följ hjärtat ditt
Undertexter: Anna Johansson