Іди за мрією Аж до зірок
Ваш зв’язок вже проступає Магія буяє, наша дружба все зростає
Слухай своє серце Дай собі волю
Волю
Повір у свою долю
Іди за мрією Аж до зірок
Ваш зв’язок вже проступає Магія буяє, наша дружба все зростає
-Іди за мрією -Іди за мрією
-Аж до зірок -Аж до зірок
Іди за мрією
АКАДЕМІЯ ЄДИНОРОГІВ
Що? Не раді бачити старого друга?
Ні. Ти маєш бути мертва.
Думали, ви такі круті, га?
Перемогли королеву Ґриморії?
На жаль для вас, я все ще жива.
В атаку!
Ні!
Наївні дурні, зробили з Ґрим-самоцвіта якусь прикраску.
Ви й гадки не маєте, який він могутній.
Ти така ж безглузда і самовпевнена, як і твій батько.
Софіє, не слухай її.
Не лізь, Ейво!
Так, не лізь.
-Ей! З дороги, смердючий тролю! -Як грубо. Я не троль. Я оґр.
Байдуже.
Може, ти й жива, та це ненадовго.
Що таке? Твоя магія не може здолати мене?
Обережно з бажаннями.
Що таке? Не подобаються наші фокуси?
Стережися!
Привіт, Бурхливий. Чи точніше Бульхливий. Дійшло?
Тупий жарт.
Ну чого ти? Я так довго його виношував.
Народ, треба помогти Софії.
Вона ще не відновила сили. Це наш шанс!
Самоцвіт!
Тримайте, Ваша Невпинносте.
Ми отримали, що хотіли.
Усе інше — марна трата часу.
Іди сюди і бийся, боягузко!
До зустрічі.
Ні!
Що ж, схоже, Воронелла повернулась.
Директорко!
-Тітко! -Пане Пижмо!
Де вчителі, коли вони нам потрібні?
Так, це дивно.
Хіба що… Вони ставлять мені пам'ятник?
Їм би заздалегідь знадобилися твої мірки. Я дала свої при вступі.
Забудьте про вчителів. У нас нема часу. Воронелла збирає сили. Треба йти зараз.
-Не думаю, що… -Можеш лишатися тут.
Поки Воронелла слабка, це наш шанс.
Я б спершу розповіла вчителям, придумала план і розіграла його за ролями.
Серйозно?
Я завжди серйозна щодо рольових ігор.
Пані Пі! Пані Фуріє! У нас жахливі новини.
Я вже знаю про пам'ятник, сюрприз не вдався.
-Але я все одно його прийму. -Нарешті! Де ви були?
У своїх класах. Викладали уроки. Як і належить.
-Мабуть, треба було заглянути в них. -Що тут відбувається?
-Воронелла вернулась. -Що?
-Неможливо. -Це так.
І вона щосекунди сильнішає, поки ми тут стоїмо.
-Я всіх попереджу. -Ми з вами.
В жодному разі! Ви залишитесь у школі, в безпеці.
Що? Чому завжди так? Ми вже билися з Воронеллою.
Так. І перемогли її.
-Поки вона не вернулась. -Дозвольте нам допомогти.
Ні. Це надто небезпечно. Цього разу вона буде мстивішою.
-Хтозна, на що вона здатна? -Час іти, Евелін.
Ми захистимо школу, а ви залишитесь тут.
Всередині.
Ніколи. Нізащо.
Фурія завжди отримує своє. Я переконаю тітку.
-Я не відчеплюсь від неї. -Скиглитимеш, поки їй не набридне?
Я ніколи не скиглю.
Доведи. Ходімо.
Ми не можемо чекати дозволу.
Треба атакувати її зараз.
Слухай, Софіє, не хочу цього визнавати, але пані Першоквіт права.
Ледве це сказав.
Я думаю, що Воронелла спершу прийде по академію.
-Тому краще лишитися для її захисту. -Усім.
За тріумфальне повернення нашої славетної королеви!
Так. За її тривіальне повернення.
І ваш колір покращився, вже не такий блідий і брудний, як раніше.
Точніше, ого, від вас віє могуттю!
Ґрим-самоцвіт — лише початок.
Коли покінчу з вершниками…
Спершу я маю зібрати рештки магії Ґрим.
Без неї я не досягну повної сили.
Магія Ґрим скрізь розкидана.
Як ми її зберемо до того, як нас знайдуть вершники?
-Пішки. -Що?
А ми не можемо, типу…
Еш!
Ті негідники змарнували всю мою магію.
Але я знаю, де знайти ще.
-Рорі? -Я голоднію, коли хвилююсь, ясно?
А ще пітнію і засинаю.
Бути підлітком так дивно.
Я б щось перекусила. Їжу для мозку.
Я за. Хочу відволіктись.
Спитаю, чи хоче чого Софія. Вона була засмучена.
Софія не у себе. Вона б зі мною там не сиділа.
-Але тут її теж нема. -Ви Софію шукаєте? Вона пішла.
-Приколюєшся? -Чого ти нам не сказав?
А що? Вона пішла в туалет. Дайте їй усамітнитись.
Рорі, це Софія. Вона збрехала.
Гаразд, але ж вона має колись ходити в туалет.
Вперед. У нас мало часу.
Нічого. Ми самі впораємось з Воронеллою.
Для того ми і в академії — щоб бути захисниками.
Дика Зірко, поквапся.
Я знаю, ти оберігаєш мене.
Але безпечно не стане, якщо ми її нарешті не зупинимо.
Ні, тільки не знову!
Так, ми знаємо про твої трюки, панно.
Я не дам їй усе знищити. Я її зупиню.
Не хочете зі мною — добре. Але не заважайте.
Дика Зірко?
Куди ти підеш сама? Ходімо в школу. Ми подбаємо про одне одного.
Софіє, прошу, не відвертайся від нас.
Ти не розумієш, якщо я не зупиню Воронеллу,
це означатиме, що тато вмер намарно.
Я розумію! Але ризикування собою його не поверне.
Ого, Ейво.
Софіє, стій!
Сповістіть дворовиків.
Перевірте зброю і запаси.
-Ну пані Фуріє, ми хочемо допомогти. -Ми найкращі вершники.
Тепер вже «ми»?
Заспокойся.
Ти поводишся… нерозумно!
Нерозумно?
Це не ваш бій.
Воронелла мститься за давним-давно почату війну.
На вас попереду чекає купа битв, які ви неодмінно виграєте.
Але поки що йдіть у гуртожиток.
Я маю зосередитися на битві.
Класно ти її переконала.
Жартую. Я жартую.
Вона не могла далеко заїхати. У неї мало сил…
Воронелла. Вона їх кличе до себе.
Вперед.
Вона як завжди. Думає, якщо ми не шукаємо біди,
то нам байдуже, але це не так.
Ну що, як поскиглили?
Нас усунули.
Ні. Нас залишили для справжньої екстреної ситуації,
яка вже скоро настане, до речі.
Стоп, а де Мендоса?
Звідки на острові стільки магії Ґрим?
Що ж, мала. Іншого шансу позбутися Воронелли не буде.
Роби, що скажу.
Це ж треба.
Вас, Мендос, ніщо не вгамовує, крім смерті.
Ти спізнилась.
-Я вже зібрала всю магію Ґрим. -У минулому нас це не зупинило!
І це все? Мій братик б'є сильніше.
А де твої друзяки?
Думала здолати мене наодинці?
Ти точно, як твій батько.
Одиначка.
Ти думаєш, що ти краща за інших.
Дарма ти полізла.
Твій батько нічого тебе не навчив?
Він навчив мене завжди повертатися в сідло.
Хоч це і весело, я не можу марнувати всі сили на тебе.
Я ще не покарала всіх інших.
Оскільки я їду в Академію єдинорогів,
думаю, мені знадобиться власний єдиноріг, трохи видозмінений, звісно.
Ні! Ти її не забереш!
Можна погладити?
У нього магія каменю?
Хіба не іронічно?
Ти перетворила мене на камінь, але сила тепер у мене.
Уже йдеш?
Тепер ти знаєш, як це.
Не дуже приємно, правда?
Я передам пані Першоквіт твій привіт.
Ні, Дика Зірко, назад!
Ти впадеш!
Ні, я цього не допущу.
Я в шоку від Софії.
Я теж хочу геройствувати, але наодинці? Яка пихатість!
Ого, потішно чути про пихатість від тебе.
Принаймні, я б мала план.
Ви б вимотали Воронеллу,
а я б з'явилась у вдалий момент і добила її.
Ух ти, тільки ти могла придумати такий план.
Усе буде добре.
З нею Дика Зірка, і ми їх знайдемо.
Ні. Софія ясно дала знати.
Якщо хоче бути сама, хай буде сама.
Дика Зірка?
Дика Зірка.
Якби не ти, я б…
Я не можу її зупинити.
Вона знову втекла, і тепер академія, мої друзі…
Чим я думала, їдучи без них?
Все ще хочеш його погладити?
Ні, дякую.
Молодець.
Але те дівчисько було лише закускою.
Головною стравою стане знищення вершників єдинорогів
і їхньої дорогої школи.
Давай.
Не віриться. Ґрим-єдиноріг?
На ставку тато казав про небезпеку.
Думаєш, він про нього попереджав?
Ми думали, з Воронеллою покінчено, але він знав, що вона повернеться.
Якщо він усе бачить, то…
Я знала! Це був не сон і не видіння!
Це був тато. Він дійсно десь там.
Живий. Якби нас не перервали, може,
він би сказав, що робити чи як його знайти.
Але єдиний шанс утрачено.
Треба повертатися в академію, якщо вона ще існує.
Дякую, мала.
Вона тут.
Першоквіт.
І решта знайомих облич.
Як мило, що ви вийшли зустріти мене.
Здавайся, Воронелло. Ти одна з нами не впораєшся.
Хто сказав, що я одна?
Що це?
В атаку!
Ми прямуємо не туди. Академія в тому боці.
Дика Зірко, куди ти скачеш?
-Хто перемагає? -Я нічого звідси не бачу.
Наші єдинороги хоч у нормі? Бідні. Треба було ввімкнути Квітці колискову.
Ага. А ти за нас не хвилюєшся?
За тих, у кого немає магічних сил?
Мені це снитиметься у кошмарах.
Годі! Байдуже, що каже тітка.
-Я іду надвір. -Так, я теж.
-Валентино, Ізабель, стійте! -Вони серйозно? Схоже, що так.
Я не витримаю, якщо ще й ви втратите розум.
Це погана ідея, ми без єдинорогів.
Вчителі б сказали, якби потребували нас.
-Ага, так би й зробили. -Ти правий.
Стійте. Чому так тихо?
Чувак.
Ні.
Тітка.
Прошу, скажіть, що це статуї, зроблені після перемоги над Воронеллою
п'ять хвилин тому.
Так, так, так.
Погляньте, хто тут.
Десерт.
-Що це? -Не знаю.
Очевидно, що злий єдиноріг, і нам кінець.
Крикливий має рацію.
Я вже подбала про вашу подругу та її єдинорога.
Ти подбала про Софію?
Тепер, коли школа під моїм контролем,
розгромити вас буде простіше простого.
Ням.
Іди за мрією Аж до зірок
Ваш зв’язок вже проступає Магія буяє, наша дружба все зростає
-Іди за мрією -Іди за мрією
-Аж до зірок -Магія буяє, наша дружба все зростає
Іди за мрією
Переклад субтитрів: Дмитро Білоус