Tak počkej, Laylo… Chceš mi říct, že měsíc změní barvu?
Ne doopravdy. Jenom to tak bude vypadat díky vílí záři.
Víly osudu mají pod svitem Vílího měsíce největší moc.
A některé vzácné druhy se objeví jen dnes. Až zapadne slunce,
všechny ty víly náhle rozsvítí oblohu.
Takže to Vílí měsíc paní P neřekla jen, jako když řekneš jednou za modrý měsíc.
Ale modré měsíce jsou taky skutečné.
Cože?
Isabel, víš, že je dneska svátek. Můžeš si dát volno.
Ahoj, my se známe? Zlo si volno nebere a já taky ne.
Pořádnej jednorožčí jezdec musí být silnej.
Když jsi tak silná, jak to, že budu dřív ve stájích?
Co? To ne! Vrať se, Sofie!
JEDNOROŽČÍ AKADEMIE
POD VÍLÍM MĚSÍCEM
Ahoj, Potoku!
Ahoj, Valentino.
Nemám čas.
Nazdar, tak jak si užíváte den bez školy?
My nemáme volno, Rory. Vílí měsíc je velká věc. Dnes musíme poctít magii víl osudu.
Hm, skvělý. Udělám cokoliv, abych za Květku poděkovala.
Já taky. Mě a tátu dovedly k Polárce.
A já jsem vílám vděčný, že dneska nemáme školu.
Jo, jo. Víly jsou báječný, ale všichni víme,
o čem dnešní den je. O sbírání květin. A my dva vyhrajeme, viď, hochu?
Tohle přece nemá být soutěž.
S tímhle přístupem nebude. Ona to chápe, že jo?
Val?
Valentino?
Hej, Třpytko!
Co?
Chceš dneska prohrát?
Prohrát co? Jen trháme kytky.
No tak, vzpamatuj se! Kam se poděla moje rivalka? Já vím, že ráda vyhráváš.
Teď se soustředím na důležitější věcí.
Jak poctít víly osudu?
Co? Kdepak Já tím myslím přece dnešní maškarní bál. Vy jste zapomněly?
Já a Uhlík budeme vypadat nejlíp ze všech.
Tady je.
Prosím tě, Valentino. Ujišťuju tě, že na vás dva se nikdo ani nepodívá,
až tam s Bouřkou vtrhneme s tímhle. Hej!
Ú!
Hezky, Bouřko!
-Jeď, Rory! -Pěkně!
Čas na sbírání! Pochutnejte si na našem prachu! Ha! Jo!
Jo, to jsem čekal.
Vítejte na dnešním sběru květin, jezdci.
Dnes poctíme víly osudu, které nás spojily s našimi jednorožci.
A aby to byla pořádná oslava, potřebujeme tohle.
Hvězdné květiny. Jsou vzácné a kvetou jen
za svitu Vílího měsíce. Vy a vaši jednorožci jich musíte natrhat
co nejvíc. Jsou nejen krásné na pohled, ale počkejte, až vyjde měsíc.
Květy se otevřou a čeká na vás překvapení.
Připraveni?
Jako vždycky.
Fajn! Tak jo, hyjé! Hyjé! Jedem! Jo!
Ahá! První!
Hele!
Há! Mám první. A ostatní? Žádnou!
Óh, typická Isabel.
Ou. Ahoj.
Voníš stejně dobře jako vypadáš?
Ještě líp.
Bacha!
Koukej! Předpověď hlásí Bouřku.
Ale zahřměl někdo jinej.
S tebou se ty kytky nedají sbírat v klidu, co?
No, zasloužím si šlofíka.
Kdo tam bude dřív?
Nečesala jsem ti hřívu, abys ji měl plnou trnů.
Áá, s tebou je nuda.
Mám tě.
Ha! Kdo je lepší než my dva?
Ne, rozhodně neprohrávám.
Bingo. Jedem, kámo. Jestli je natrháme, zvítězíme.
Ha! Hele! Můžeme jet tudy!
Neměj strach To zvládneme.
Ó, to není ten nejlepší nápad. Isabel! Co to děláš?
Vyhrávám!
Ale tohle nemá být soutěž!
Říkáš ty! Chci vílám osudu připomenout, proč si mě vybraly za jednorožčího jezdce!
No tak, hochu. Nemusíš se bát.
Tak dost, Potoku! Nemel sebou a já je natrhám.
-Áh, Isabel! Prosím, buď opatrná! -Vážně! Kašli na to!
Promiň, Mendózová To není můj styl.
Klídek, Potoku.
Nemůžu to vzdát. Dokážu to. Proto jsem tady.
Óh! Tohle nechci vidět!
Už ji skoro mám!
Pozor!
A je to.
Můžete se na mě přestat tak dívat? Jsem v pohodě.
Vždyť jsi jako slon v porcelánu. Nějakou chvíli si určitě nezajezdíš.
Já jsem jednorožčí jezdec. Je to moje povinnost.
Ale nejdřív se uzdrav.
Nevěděl jsem, že se můžeš zranit. Co se stalo?
Byla to jen nehoda.
Ale patříš k nejlepším jezdcům. A trhala jsi kytky!
To je jako když si baskeťák zlomí nohu při dvoutaktu.
Protože to nebyla moje vina!
Já ti říkala, že to zvládnu.
Kdybys nevyšiloval a poslechl mě,
nestalo by se to.
Teď musím sedět a koukat, jak mě všichni doženete!
Isabel, vím, že jsi naštvaná, ale byla to nehoda Tak co se radši trochu pobavit?
Jo! Zábava by byla fajn. Je překrásný den,
všude jsou víly a ještě se musíme připravit na ten maškarní bál.
Na bál nemám náladu.
Řekla jsi: Na bál nemám náladu? Používáš nějakej jinej jazyk?
Běž tam sám, Potoku.
Aspoň ty můžeš chodit.
Ehm, je v pořádku, že se na ten bál těším i tak?
No jasně. Dnes přece oslavujeme víly. Už je čas Musíme se připravit.
Ona to tak nemyslela Zase se uklidní.
-Takhle oslava bude krásná! -Lepší počasí snad už nejde mít!
Jen se dívej, jak ta víla oči mhouří!
-Pohyby mám senzační, -Tančím dál a jsem báječný!
Legrační spíše, to jsi chtěl říct?
Jo!
Aha! Dnes nikdo nejde spát, oou! O noci krátké dej si zdát, dnes nikdo nejde spát!
-Okolo víly tančí tance své! -Tahle chvíle je velmi vzácná,
to v knize je!
-Teď je to jasné, máme styl… -To jo, kdekoho tady ohromil!
Ať hudba nikdy nepřestává hrát!
Dnes nikdo nejde spát, oou! O noci krátké dej si zdát, dnes nikdo nejde spát!
Každý z nich tu štěstím září, všichni nadšeně se tváří!
-Dole je hej, nahoře zbyl jen splín! -Pro mě z oslav krásných
zůstal spíš jen stín!
-To je opravdu krása nesmírná! -Ta největší je tu! Ta-dá!
Tohle krásné stvoření je nejhezčí! To vím, to vím!
Ale no tak.
Dnes nikdo nejde spát, oou! O noci krátké dej si zdát,
dnes nikdo nejde spát! Dnes nikdo nejde spát,
oou! O noci krátké dej si zdát, dnes nikdo nejde spát! Nikdo nepůjde spát!
Perfektní.
Určitě už brzo přijde Nebo chceš jít na ten večírek s námi?
Chápu tě Jistě se za chvilku uvidíme.
Oh. Moc se omlouvám.
Jsi… jsi celá?
Nic mi není.
Díky.
Taky nemáš náladu tančit?
Jen jsem se chtěl koukat.
Rozumím. Jsem Isabel.
Danny.
Myslím, že jsem tě tu neviděla.
Jo. Já jsem spíš na koleji.
Fajn zábava, že?
Asi jo. Kde máš jednorožce?
Právě jsem ho hledal.
Není to ten, co má zabořenou hlavu v punči?
Oh, ne. To je cizí průšvih.
A kde ho máš ty?
Není tu. Potřebovala jsem oddech.
Oddech od jednorožce?
Takže tohle je možný?
Jo, asi jsem výjimečná.
Tys ho nevzala na bál? Nechalas ho samotnýho?
Hele, to on zklamal mě, rozumíš? Je v pohodě,
ale já? Mám být jednorožčí jezdec. A nemůžu ani chodit.
To je fuk. Nezáleží na tom.
Jasně že jo Já tě chápu. Máš něco, co tě dělá výjimečnou a pak ti to seberou.
Cítíš se, jako bys už nezapadala.
Jako bys tam dole neměla místo.
Musí tě to štvát.
Jen nevím, kdo jsem, když ne jednorožčí jezdec.
Bylo nám to souzeno.
Jo! Narodila jsem se pro to! Podívej se na ty svaly.
Jsem silná. Jsem rychlá. A ničeho se nebojím.
Přeskočila jsem kaňony, utekla z hroutících se chrámů
a navíc žiju s Valentinou. To tě připraví na boj se
zlem jako nic jinýho. Však s Havranicí jsem se tu
utkala hned první týden!
-Páni. Prožila sis toho hodně. -Ano! A užila jsem si každou
vteřinu. A víš, kdo se bál? Potok.
Ale zase svými vodními schopnostmi zastavil chmurnou magii.
Ty jo! Ten večer mi kryl záda. A v tom chrámu taky.
Potok, jo? To bude úžasnej jednorožec.
Jo, to je.
Byla jsem moc drsná.
Trocha oddechu mu neublíží. A bude na tebe čekat.
Stejně teď jednorožce nepotřebuješ!
Ts. Jo. Asi ne.
Hezky dolů, vy dva. Hlídám jenom jedno podlaží.
Byl jste na mé hodině?
Tolik masek, viďte? Já se omlouvám. Uvidíme se na parketu.
Jdeme, slečno?
Ahoj, kamaráde Copak tady děláš? Ty dneska nemáš s kým jít na bál?
To mě mrzí. Taky jsem sám.
Můžu tě pohladit?
Poslyš, nechtěl by ses se mnou třeba projít? Můžeme si dělat společnost.
Byl jsi na ostrově Víl osudu?
Dneska večer to tam bude krásný. Měli bychom parádní výhled na Vílí měsíc.
Co ty na to?
Vypadáte opravdu skvěle.
Vážně! Oběma vám to moc sekne!
Když je to tvůj šálek čaje.
A to pochopitelně je!
Vida! To jsou nádherné šaty.
Ale nejsou krásnější než ty moje, že ne? Že ne!
Pojď si trsnout!
Éh, ne.
To je dobrý. Jen musíš tančit jinak. Koukej. Tak se tančí s berlema!
Tak jo. Díky, ale nechci.
Ou. V těch vílích pusinkách jsou citronové houbičky. Je to místní delikatesa.
Takže Potok nešel s váma?
S ním by byla větší sranda, že?
Ne, jen myslím, že by mu tohle chutnalo.
Nechtěl sem jít bez tebe. Ale pořád ho můžeš pozvat.
Fajn, že ses ukázala Je mi to jasný. Muselas mě vidět v mém živlu,
že jo? Isabel! Tvoje vlasy!
Promiň, že jsem se nezvládla víc vyparádit. Neměla jsem v plánu sem chodit.
Óh.
Tak dost… Co je?
Modrý pramen. Vytrácí se.
-Co? Jak by se…? -Hele.
Isabel Vaše pouto!
Hned musím za Potokem.
Učitelé se to nesmí dozvědět! Když zjistí, že je s vašim poutem něco špatně… No,
radši, ať se to nedozví.
Ale! Taky jsem přece Safír. Zkazila bys naší koleji reputaci Jdeme,
Uhlíku. Musíme udělat rozruch.
Senza! Konečně pořádnej soupeř.
Potoku!
Kde je?
Ale no tak! Klídek, hochu.
Jsem tu s tebou.
Isabel.
Jsi v pohodě? Co se děje?
Potok. Necítím ho. Je je pryč.
Co se děje? Je ti něco?
Zmizely ti ornamenty. Stalo se snad něco s vaším poutem?
To mě mrzí, ale jestli už tě opravdu tvůj jezdec nechce, je to jeho smůla.
Jsi úžasnej.
Vstávej. Však já ti zvednu náladu.
Jak to myslíš, že je pryč?
Pouto se zlomilo. To se stalo Polárce, když zmizel táta.
Óh.
Ale já jsem nezmizela. Jsem tady. Jen jsme se nepohodli. Nic to neznamenalo.
To si Potok vážně myslel, že ho chci opustit?
A ty se divíš?
Bylas dost naštvaná.
No… no a co? Takže prostě utekl? Ani za ním nemůžu běžet.
Polárko?
Cos našla?
To je Denyho maska Ale co tady dělal?
Ehm, kdo je Deny?
Jeden kluk z plesu. Povídali jsme si o Potokovi.
Potok. Ne! Musel Potoka unést!
Co? Proč by to dělal?
-Já… já nevím. -A kam by odešli?
To já nevím!
Pojďme. Najdeme ho.
Zůstanu tady. Nechci vás zpomalovat.
Ty nepůjdeš?
Tohle je mise pro jednorožčí jezdce.
Tak a dost! Všichni jsme tvou špatnou
náladu tolerovali. Ale tohle už je vážně směšný! Jo,
slyšíš správně. Je to směšný! Kdo by řekl, že to takhle vzdáš?
Jsem na lavičce, jak víš. A nic s tím nezmůžu.
S tímhle přístupem ne.
Potok tě potřebuje. Jsi jeho jezdkyně.
Teď už ne.
Tak prostě běž a získej ho zpátky.
Já věděla, že toho kluka znám.
S tou nohou se tam neudržíš.
To je dobrý. Bude se držet mě.
Takže budu jen sedět? Ach! To je hrozný.
Holky! Musíme tudy!
Deny, co to provádíš?
Tudy ne. Támhle!
-Ale tam jsou trny! -Tak je prostě přeskoč!
Tyhle aktivity by tvýmu kotníku zrovna moc neprospěly!
Tak jeď aspoň rychlejc!
Nezapomeň, že má dost špatnej den.
Hele, to tys křičela, ať jedu taky!
Neboj se, Isabel. Jsme přece na ostrově, ne? Nemůžou být daleko!
Myslíš na svoji jezdkyni?
Proč? Ona na tebe nemyslela.
Promiň. Vím, že to musí bolet,
ale pokus se na to všechno zapomenout. Hele! Ostrov Víl osudu!
Tak pojď. Omrkneme ho!
Skvělý, že? To je přílivový most. Dá se přejít jenom, když je odliv. Tak jdeme!
Už stoupá voda. Stihli jsme to.
Je to tu ještě krásnější, než jsem myslel.
Ššš. Koukni.
Podzemní víla!
Žijí v podzemí, vyletí jen, když svítí Vílí měsíc.
A my je máme šanci vidět. Tyhle podzemní víly jsou výjimečné.
Říká se, že dokážou změnit tvůj osud.
Tvá jezdkyně si tě nevážila, Potoku.
Měl bys mít pouto s někým
kdo si tě vážit bude.
Buď v klidu, hochu.
Podzemní víly dají druhou šanci nám oběma.
Musí být na tom ostrově.
Potok tam doplaval? Takže Potok umí dýchat pod vodou?
Polárka ztratila s mým tátou i své schopnosti.
Myslím, že Potok o ně taky přišel.
Éh…
Tak jak se dostali na druhou stranu?
Když je zrovna odliv, je tady přílivový most.
Vede na Vílí ostrov. Na tom ostrově žijí víly.
Proč tam Deny Potoka bral?
Kvůli Vílímu měsíci?
Nebo kvůli podzemním vílám! Jsou moc vzácné,
dnes jsem vám o nich říkala. Mají zvláštní schopnosti.
Víly osudu nám přiřadily jednorožce, co nám byl souzen.
Ale podzemní víly náš osud umí změnit.
Změnit náš osud? Co to znamená?
Že si musíme pospíšit.
Jenže už je příliv. Most je pryč.
Tak si ho vyrobíme. Šup, holka. Rozsviť tady!
Dostaneme Potoka domů!
Áh!
Támhle je! Potoku!
Co to děláš? Přestaň! Nech ho být!
Ne! Dost!
-Oni se…? -Jak? Jak se tohlo mohlo stát?
Ta magie nevypadá dobře.
Ne!
Deny chce díky magii podzemní víly změnit svůj osud!
Podváděl, aby navázal spojení.
Potoku! Vyšlo to!
My to dokázali!
Hned běž pryč od mýho jednorožce!
Isabel Omlouvám se, ale Potok už je můj. Je mi souzeno být jezdcem.
Už to nepropásnu.
Potoku, prosím. To jsem já!
Zůstaň stát! Nechci nikomu ublížit. Jen jsem si přišel pro to, co mi patří.
Ale Potok ti nepatří.
Proč ne? Mám na něj stejné právo jako vy!
Pozvali mě na Jednorožčí akademii stejně jako vás.
Řekli mi, že ve mně něco viděli. Že si mě vybrali. Že budu chránit svět před zlem.
Konečně jsem věděl, co budu v životě dělat.
Slíbil jsem si, že budu nejlepší jednorožčí jezdec,
co kdy žil! Třpytoknihu jsem přečetl hned první noc.
Ale víly osudu mě zklamaly. Nepřidělily mi jednorožce.
Bylo mi souzeno být jednorožčím jezdcem, a místo toho mě poslali domů s prázdnou.
To je hrůza.
Já vím. Ale je!
To nevadí. Už jsem vzal svůj osud do vlastních rukou.
Teď mám Potoka. Ještě uvidí, co všechno dokážu!
Pouto s jednorožcem nejde vynutit. Obzvlášť s tím mým!
Co ty víš o poutu? Jak silné to vaše asi bylo, když se zlomilo?
Rozhodně vím, že tohle falešné pouto je špatně!
Vzdej to! Ty jsi svoji šanci promrhala! Já stejnou chybu neudělám.
Ne!
Jsi v pohodě?
Nesmí nám utéct.
To ne!
Oh!
Nemůžu tě ztratit. Musíš skočit!
Máš vodní schopnosti, že jo? Umíš plavat? Nebo nás zachytí vlny?
Prostě skoč.
Ne!
Květko!
Potoku!
Ne! Nech Potoka na pokoji. Je můj.
-Cos mu to provedl? -Dal jsem mu jezdce!
Danny, dobře vím, co sis ve Třpytoknize načetl, věř mi.
Ale ani milión knih by mě nepřipravilo na to,
jaký to byl pocit propojit se s Vločkou.
Pouto je něco výjimečného. Jako láska. Tohle,
co tobě a Potokovi provedly podzemní víly, je špatně!
Jen jsem chtěl změnit svůj osud.
Mrzí mě, co se ti stalo. Kdybych nesměla být jednorožčí jezdec,
zlomilo by mi to srdce jako tobě.
Moc ráda mluvím o pocitech a nechci vás rušit, ale tohle byste měli vidět.
-Tohle není dobrý. -To jsme udělali?
Jestli ta vlna zasáhne ostrov, tak ho zničí.
A s ním by taky zničila nás.
Potoku?
Potoku, to jsem já!
Musíme jít.
Počkat. Nemůžeme odjet!
Je to naše jediná možnost, Laylo.
Ale odsud pocházejí víly osudu a bez nich už nikdo nikdy nedostane
žádného jednorožce.
Nechtěl jsem, aby se stalo tohle. Chtěl jsem pomoct chránit magii.
Dobrá práce.
Potoku! Zvládneš to zastavit!? Použij magii!
Potoku?
Prosím Nevím, co mám dělat. Mám strach!
Nemůžeš mít strach, když tě tvůj jednorožec potřebuje.
Jsem u tebe. Ty za to nemůžeš. Za nic nemůžeš.
Mrzí mě, že jsem tě odstrčila. Hrozně jsem se toho zranění lekla.
Jsem atletka. Jsem jednorožčí jezdec,
a najednou jsem nebyla a nevěděla jsem, co mám dělat.
Spletla jsem se.
Síla ze mě jednorožčího jezdce neudělala.
Byls to ty.
Život závodem je přes překážky, jenom s jedním bodem cílovým!
Jenže problémy a všechny srážky já tobě působím! Však teď se výhry vzdávám,
s tebou být nepřestávám! Ty jsi můj a já jsem tvá!
Když se ti svět na sto kousků hroutí, nic už tě nezarmoutí! Chci tě bránit dál,
to přísahám! Když se zdá, že zlé to je, dál září naděje, že jsem tu já a vím,
že smíme žít! Já ve dvou chci po světě jít!
Ve dvou chci jít! Když se ti zdá,
že zlé to je, dál září naděje, že jsem tu já a vím,
že smíme žít!
Já ve dvou chci po světě jít!
Ve dvou chci jít!
Ve dvou dál chci světem jít!
Už sice nejsem tvůj jezdec, ale vždycky tu pro tebe budu.
Všichni schovat!
Rychle!
To zvládneme.
Kde jsou Isabel a Potok?
Oh! Oh!
-Ty jo! -Jó!
Díky.
Ty vlny se mi dneska nějak nezdají.
Paní Prvosenková?
Jakmile mi došlo, co je ten mladý muž zač, varovala jsem paní Prvosenkovou,
že máme nezvaného hosta.
Omlouvám se.
Víly osudu měly pravdu.
Není mi souzeno být jednorožčím jezdcem.
Ne, to není.
To ale neznamená, že tvou pomoc svět nepotřebuje.
Pořád můžeš konat dobro.
Budu.
Slibuju.
Tak pojď. Vílí loď tě teď odveze domů.
Opatrujte se.
Potoku… Nechtěl bys jít se mnou na ten bál?
Jůů! Večírek!
-Uh! -Jo!
-Hahá! Čau! -Čauu!
Jak vidím, tak jste se spolu nakonec usmířili. Měla jsem pravdu. Jako vždycky.
Jak jsi to…? Víš ty co? To je jedno.
Kde jste všichni byli? Takhle jste přišli o fantastickej večer!
My s Uhlíkem jsme zapálili parket. Doslova.
Celou noc nás všichni obdivovali. Fakt!
Jo, dokud jsme s Bouřkou nevymysleli novej taneček. Vrtící počasí. Jo!
-Oh! -Ú!
Lidi šíleli.
Ach! Jen mi chceš ukrást slávu.
Promiň, znáš Bouřku. To ona se umí pěkně bouřit.
Jdeme na to. Ukažte nám, co ve vás je.
-Úú! Úú! -Uh!
Óh. Je ještě krásnější, než jsem čekala.
Takže je čas.
Neboj se. Uděláme, co bude v našich silách, aby se to nestalo znovu.
Co v srdci máš navěky znáš! Tak toč se k Slunci tváří,
když tu září kouzla tvá! Sni a koukej stále výš, tam,
kde sen má tajnou skrýš a tam tě čeká dobrodružství tvé!
Snům se vzdát svůj osud znát! Osud znát! Staň se, co má se stát!
Co v srdci máš navěky znáš! Tak toč se k Slunci tváří,
když tu září kouzla tvá! Co v srdci máš navěky znáš!
Tak toč se k Slunci tváří, když tu září kouzla tvá! To, co v srdci…
JEDNOROŽČÍ AKADEMIE
Snům se vzdát, svůj osud znát! Osud znát! Staň se, co má se stát!
Co v srdci máš navěky znáš! Tak toč se k Slunci tváří,
když tu září kouzla tvá! Co v srdci máš navěky znáš!
Tak toč se k Slunci tváří, když tu září kouzla tvá!
To, co v srdci máš! Navěky znáš!
Tak toč se k Slunci tváří svou.
To navěky znáš!