Co v srdci máš navěky znáš! Tak toč se k Slunci tváří, když tu září kouzla tvá!
Snům se vzdát svůj osud znát! Osud znát! Staň se, co má se stát! Co v
srdci máš navěky znáš! Tak toč se k Slunci tváří, když tu září kouzla tvá!
To, co v srdci máš! Co v srdci máš! Navěky znáš! Navěky znáš! To na věky
znáš!
Oh, napadla mě další. Co bys byla radši? Kytka nebo leknín?
Kytky jsou krásné, ale lekníny? Dobré ráno, žabičky! He?
Ehm… zdravíčko?
Hele! To je náš malej kamarád, Květko!
Oh! Ale jak ses sem dostal? Počkat… Že ty jsi nás sledoval cestou z výletu? Já
věděla, že nás máš taky rád. Au! Jasně. Nesahat.
My už ted musíme jít, ale vážně jsem tě moc ráda viděla… Hm?
Óh. promiň, ty malej roztomilouši. Nemůžeš jít s námi. Paní Divolesová říkala, že tě
máme nechat být.
Ale… Taky říká… že jezdcova povinnost je chránit ostrovní magii… A co
je kouzelnějšího než malej jednorožec?
Óóó. Jo. Je mou povinností tě ochránit a já tuto povinnost oficiálně – ehm,
přijímám. Oh.
Tady máš. Čerstvé nebeské bobule.
Éh, Polárko?
Haló? Jsi v pohodě? Sice mám večerní hodinu, ale kdybys chtěla…
Dobře, fajn… Čeká mě astronomie s panem Tenzym. Mám pro něj hromadu
otázek.
To souhvězdí tě pořád nějak trápí.
Jen chci pochopit proč… A proč tvoje magie byla včera tak mocná? A kdo byl ten
člověk s maskou a…co to má společného… s mým tátou? Když můj náhrdelník začal
svítit, napadlo mě, že to souvisí se souhvězdím Jednorožce. A já chci zjistit
jak.
Ty ne?
Áááách. Proč tu hodinu nemůžeme mít ve dne?
Vím, že ti to nemyslí… ale bylo by dost těžký podrobně studovat hvězdy… ve dne…
Že?
A proč potřebujeme hvězdy tak podrobně studovat?
Oh, Ave. Kde ses zdržela?
Je to docela vtipnej příběh, ehm… kterej vám radši řeknu později.
Řekněte, že rušíte hodinu a můžeme jít spát.
Rozhodně ne.
V areálu školy se pohybuje jednorožčí hříbě. Viděl někdo z vás něco?
-Ne. -Ee…
-Neviděl. -Ehm, já mám dotaz… Co je vlastně tak
špatného na tom mít tady hříbě jednorožce?
Paní Prvosenková? Můžu s vámi mluvit?
Jistě, drahá.
Na výletě se stalo něco zvláštního… Viděly jsme s Avou nějakého člověka…
V lese… Zdálo se, že chce ukrást padající hvězdu.
-Mm, možná někdo ze spolužáků? -To si nemyslím. Bylo to v noci a měl na
sobě masku. Navíc… tam začal něco kouzlit… Ale pak zmizel… Chtěla jsem vám to říct.
Děkuji ti, Sofie… To zní opravdu velmi zvláštně… Ale nemusíš mít žádné obavy…
Podívám se tomu na zoubek. A ty běž na hodinu.
A jakmile zvládnete hledání cesty, budete, budete se schopni zorientovat po
celém světě. Je, je, je to fascinující.
Jak už jsem říkal, hledání cesty je fascinující. Ano, Sofie?
Jen se chci zeptat: Jelikož máme to štěstí studovat tu během roku jednorožce,
-můžete nám o tom souhvězdí něco říct? -No, tohle, tohle nemám v osnovách.
Á co kdybychom se radši drželi témat, která nám pomůžou dostudovat?
Ale… kdo by tomu odolal?
Máte velké štěstí, že jste tu právě v tomhle období.
Souhvězdí Jednorožce se objevuje jen jednou za pět let a je to skutečně
úchvatná část našich nebes.
He?
Má hezký hvězdy.
Oh!
Během několika týdnů… budou padat hvězdy, které na ostrov přinesou novou magii. Jak
jste si jistě všimla, Sofie.
-Jak to myslíte? -Polárka má světelnou magii, že?
Jednorožci se světelnou magií mají s hvězdami zvláštní vztah.
Vždycky mě zajímalo, jak dokázala hvězdou zkamenět Havranici… Takže proto je
teď její moc silnější?
Óh! O tom nemůže být pochyb! A jedna z korunních hvězd… teď nedávno spadla.
Tyto tři hvězdy, tedy, už jen dvě, mají obzvlášť mocnou kouzelnou energii.
-Jak mocnou? Co dokážou? -Éh… o tomhle bych… vám mohl vyprávět
celou noc, ale… musíme se vrátit k tématu.
Podíváme se na vaše hvězdné mapy.
Jak to, že už je zase ráno?
Ráno bylo už, když jsme si šli lehnout.
Taky musíš být unavená. Celou noc ses vrtěla.
Jo, k tomuhle… Éh… asi bych vám měla něco říct.
To ne!
Co?
Kde se tu vzalo?
Není to to hříbě, co jsme zachránily, že?
-Nezlobte se na mě, ale… -Tak to není ten úplně nejlepší začátek…
A sakra.
Já budu naštvaná, na koho budu chtít. Víš, že to hříbě učitelé hledají! To jsem
tu jediná, kdo nechce vyletět ze školy?
Co jsem měla dělat? Sledoval nás až domů.
Skvělý. Tak ho můžeš zase odvést.
Ale… on nemá rodinu. Bude na všechno sám.
A právě proto má zůstat v divočině… A najít stádo.
Jo, jasně. Ale já ho nemůžu odvést, protože… protože… protože mu nejdřív
musíme udělat oslavu!
Cože?
Jo! Je to mládě a protože jsme jeho jediná rodina, musíme ho na světě patřičně
přivítat! Au! A pak může být kdekoliv na světě, ale bude vědět, že ho máme všichni
moc rádi.
-A potom ho pustíš? -Jo. Samozřejmě. Určitě.
Tak bude oslava!
-Hurá! -Áh!
Co prosím?! To hříbě se přece hledá. Co když nás chytí teta? Uvědomuješ si, jak
-potom budu vypadat? -Jenže nechytí, protože ty
na nás nebudeš žalovat. Viď?
Fajn. Tak si s tím pospěšte.
Zahřál jsi Valiino ledový srdce! Budu ti říkat Oheň… Nebo jsi ochladil její ohnivý
srdce? Možná bude lepší Mrazík?!
Tak jo. Na takovou oslavu potřebujeme kytky a občerstvení a hudbu a…
A to hříbě?
A pověsíme ve stáji stužky a… počkat… He? Oh?!
Zlobivče! Pojď sem! Dobrý, ne? Když zlobí. Já ho změním.
Támhle je!
Ale ne! Oprav ji, oprav ji, oprav ji!
Rychle pryč, dřív než… He? Eh? To ne.
Dobré ráno, studenti. Chováte se dost… divně.
To… ta puberta!
Ah. To je zvláštní. A… co to tu děláte?
To je… projekt do výtvarky. Je to impresionistická abstrakce bitvy u Padrť…
ova.
Ale to jsi určitě poznal.
Hoho! No jistě. Cha! Já na tomhle ostrově žiju dýl než vy. Já vím o bitvě u
Padrťova… všechno… Éh, zatím!
Rychle! Dostaňte ho na kolej, ať už se nikdo na náš projekt nevyptává.
Uf!
Tak bude oslava tady! Honem! Jde se zdobit!
Opatrně! Ah!
A já jsem doufala, že už ta trapná akce skončila.
Ne! Máš štěstí. Zábava právě začala.
Já tě chytím, malej Ňůku!
Tornádo? Třpyťák? Dejl?
Poslyš, můžeš zůstat na oslavu.
No, tak jo. Možná na pár minut.
Kukuč!
Óh.
Trefa!
Óh!
Já to nechápu. Jestli sem souhvězdí Jednorožce přináší takovou magii, proč je
Polárka tak nabručená?
Polárka není hříbátko… Možná na mladší, sladší jednorožce žárlí.
Sladší?
-Sladší? Izabel, tos přehnala. -Určitě o souhvězdí Jednorožce ještě něco
nevíme… Nechci si vymýšlet, ale nezdálo se vám, že nám pan Tansy nechtěl prozradit
něco tajného? Řekla bych, že toho ví o hodně víc.
Jo. Hrozně znervózněl… Znovu si s ním promluvím… A už ho nenechám odběhnout od
tématu.
Jo, Sofie. Ale oči má po mně, viď?
Pane Tansy?
Uh! Pardon.
Nevadí. Nevadí. Jak, jak, jak ti můžu pomoci? To… to… jsem zapomněl na hodinu?
Zase?
Ne, ne. Mám jen pár astronomických otázek.
Eh! Taky jsi blázen do hvězd, že? Jestli tě tohle téma tolik zajímá, moc rád
ti zadám nějaké úkoly navíc.
Éh… to je dobrý… Jenom jsem s vámi chtěla mluvit o souhvězdí Jednorožce.
Óh, tak přesně toho jsem se obával.
Čeho jako?
Nejsi první z vaší rodiny, kdo se mě ptá na hvězdy.
Co? Myslíte… tátu?
Miles. Ano. Nejsem si jistý, jestli to víš, ale chránil jsem ostrov po boku tvého
otce… Jednorožčí jezdci měli akademii ochránit před Grimórií. A Tvůj otec hledal
odpovědi ve hvězdách.
On… zmizel před pěti lety… Ale to byl poslední rok jednorožce.
Ano. Věděl o moci korunních hvězd… tak je šel hledat.
Proč? Co s nimi chtěl dělat?
To nevím. Nechával si dost věcí pro sebe. A potom… zmizel.
Dobře. Říkal jste nám, že mají zvláštní magii… Možná věřil, že posílí Polárku.
Paní Prvosenková nechce, abych to se studenty probíral… Óh, Tansy, pozor… Mohl
by ses nechat unést.
Prosím. Našel táta ty hvězdy?
Nemám zdání… Ale pokud ano, je zcela jasné… že jsou korunní hvězdy nebezpečné.
Drž se od nich dál, Sofie.
Jasně. Nebojte se. Díky, pane Tansy.
Proč jsi mě nezastavil?
Ha! Já to věděla. Já věděla, že se s tím souhvězdím něco děje… Můj táta
hledal korunní hvězdy. Možná, že díky tomu zničil Grimórii. A ty hvězdy musí mít
něco společného i s jeho zmizením! Pan Tansy prý neví, co se stalo, ale ty… jo!
Viď, holka?
Polárko. To je dobrý… Nemusíš být kvůli těm hvězdám naštvaná… Je fuk, jak se to
stalo. Můj táta žije! A kdybychom korunní hvězdy našly, můžeme použít jejich moc a
vrátit ho na svět! Můj náhrdelník! Dostala jsem ho od táty… To musí být
znamení od něj. Určitě! Říká, ať najdeme ty hvězdy. Dostaneme tátu zpátky!
He?
Ale… to byla dobrá zpráva.
-Ničiteli! Bořiči! Kosťo! Bordeláři! -Ah! Přestaň s těmi jmény!
My, é, teda ty se na něj upneš.
Éh, hele! Co si zahrát šarády? Tak jo, ehm, jedno slovo, eh…
Katastrofa?
Polárko? Polárko! Kdepak jsi?
Safírová kolej. Proč mě to nepřekvapuje?
Ajaj… Eve!
Tak to stačilo… Už jsme se pobavili a teď to hříbě musí pryč.
Počkej. No tak! Vím, že je to trochu divoch, ale nemůžeme ho opustit. Vždyť
jsme jeho rodina.
Eve? Slíbilas, že ho pustíme. Je to divoký jednorožec. takže patří do přírody.
Námitka… Je děsně roztomilej!
-Sofie! Co pan Tansy říkal… -Později. Jde sem Fjuriová!
-Vlastně… už je tady. -Co?
Áha!
Oh. Dobrý den, paní Furiová.
Něco tady… slavíte?
-Jo! Víte, slavíme tady… -Oslava roku Jednorožce!
-Oslava roku Jednorožce!
Hm.
Aha! Já to věděla.
Dobrý den! Učíme se.
My školu… bereme vážně.
Au.
-Pomoz nám! -Ani nápad! Nesmí mě tu
s váma vidět. Jste v tom samy.
Kam… se všichni poděli?
Na záchod… Asi tam chvíli budou… Měli jsme buríta… Klidně je běžte zkontrolovat…
Vím… že tu někde schováváte hříbě… Ale… já si ho najdu.
Setřásly jsme ji?
Zatím… Ale paní Furiová to nevzdá. Musíme ho rychle dovést do lesa.
Jen klid, drobečku. V lese se ti nic nestane. Ani nám… Doufejme.
Ne, ne, ne, ne, ne! Začarovaný oblouk ne!
Nesmí to… spadnout!
Díky, Polárko… Vždycky tu pro mě jsi… Kdykoliv… Viď?
Já vím, že tady jste, Safíři!
Ať sem nechodí. Ať sem nechodí.
-Ale tentokrát vás najdu. -Teto? Mohla bych dostat soukromou
hodinu od své oblíbené učitelky?
Teď hned, Valentýno?
Ano… Chtěla bych se připravit na poslední zkoušku… Ať někdo z naší koleje
-ví, co dělá. -To ráda slyším, ale budeš muset počkat.
Ah, jasně. To hříbě.
Zahlídla jsem něco u knihovny.
Aha! Rychle, Duchu!
Ah!
Hmm.
Máme tě rádi, ale tady budeš šťastnější. Tady z tebe vyroste velký silný
jednorožec.
Óh.
To nevadí.
Budeš nám chybět, ehm… hm?!
Co třeba… Hvězdík?
Lepší je Rory Junior, ale jo! Ahoj, Hvězdíku!
Budeš v pohodě, Ave?
Jo… A on bude taky. Sice ještě nemá rodinu, ale najde si ji. Jako jsem já
-našla vás. -A…já bych měla zmizet. Užijte si
fňukání. A díky, že jste tak důkladně
promrhali můj čas.
Díky za pomoc… Zachránilas nás.
Zachraňovala jsem sebe… To je celý.
Vedla sis skvěle.
Díky, Sofie.
Poslouchej, Ave… Musíš mí s něčím pomoct… Jde o korunní hvězdy.
Co v srdci máš navěky znáš! Tak toč se k Slunci tváří, když tu září kouzla tvá!
To, co v srdci máš! Navěky znáš! Tak toč se k slunci tváří svou. To na věky znáš!