Серцю повір, Прагни до зір, Єднання дар плекай, І в чарах сяйв про дружбу дбай.
Мчи до мрій, Як вітровій, Шлях свій знайти зумій, Серцю повір, Прагни до зір,
Єднання дар плекай, І в чарах сяйв про дружбу дбай. Тож серцю повір, Прагни до
зір, Лиш серцю ти вір.
Що сталося? У… у нас вийшло?
Спробуй ще раз! Він повернеться!
Ну ж бо! Будь ласка! Ще один разочок!
Ні! Невже це кінець?
Мені прикро, Софіє. Не уявляю, що ти зараз відчуваєш. Послухай, ми знаємо, що
твій батько пожертвував своїм життям заради Острова Єдинорогів. Він урятував
нас усіх. Але його вже немає.
Уже пізно. Час повертатися до Академії.
А може вимкнути їх і знову ввімкнути?
Не думаю, що зірки працюють саме так.
Але ти взяла їх, як сувеніри. І хто з нас дурний?
Схоже, твій план провалився.
Ні. Все мало вийти. Щось тут не так.
Тобі треба добре виспатися. Це лаванда. Поклади під подушку, і легко попливеш до
країни снів.
Хочеш про це поговорити?
Про що тут говорити? Я думала, це спрацює. Я багато чим ризикувала, бо вірила, що це
його поверне. Я така дурна.
Просто… я неначе знову й знову його втрачаю.
Ти ніколи не втратиш його, Софіє. Він завжди буде частиною тебе. І він би дуже
пишався тим, що ти стала вершницею єдинорогів, як він.
Ще не стала. Не знаю, як я зосереджуся на фінальному іспиті. Якщо ми провалимось, я
більше не буду вершницею єдинорогів.
Не турбуйся про це, чуєш? У нас є кілька днів. А зараз тобі просто треба
добре виспатися.
Гмм…
Надзвичайна ситуація! Вставайте! Пані Першоквіт чекає!
Учні, сили Ґрим напали на наш Острів Єдинорогів!
-Ні! -Що?!
Ґриморійці використали елемент несподіванки. Вони полонили вершника. Тож
заручнику, і нашому острову загрожує серйозна небезпека.
І ви покликали нас? Звісно, Сапфіровий гуртожиток класний і все таке, але ми лише
діти.
-І оцінювати вас будуть відповідно. -О ні, ні, ні, ні, ні!
Ми хочемо перевірити, що ви вивчили про себе, про своїх єдинорогів і одне про
одного.
-Це він! Наш фінальний іспит! -Оох, ще й оцінки будуть? Краще б
я бився з реальними істотами Ґрим.
Оцінок не буде. Ви або складете іспит, або ні. Наше завдання – тренувати
вершників єдинорогів, які захищатимуть магію. Якщо пройдете, залишитесь в
Академії. Якщо провалитесь, вам доведеться негайно поїхати.
-Серйозно?! -Щось мені зле.
Увага! Хутко опануйте себе! Продовжуйте, пані Першоквіт.
Це Магічна Мапа, дуже важлива річ для вершників єдинорогів. А це – Трензельні
Руїни.
Ейво, вони несправжні.
Я знаю, але ж… оґри, негайне виключення? Це вже занадто!
Ви повинні дістатися Руїн, зачистити територію, звільнити полоненого вершника
та повернутись до Академії до заходу сонця. Три дзвони буде під час екзамену. І
коли пролунає третій, ваш час скінчиться.
До заходу? У нас є весь день! Легше не буває.
Трензельні Руїни – на іншому боці острова. Їхати доведеться цілу вічність.
На щастя, вершники єдинорогів можуть користуватися магією мапи під час місії.
-Оо! -Вау!
О!
Ви з татом теж через це проходили, так?
Не гаймо часу! Рушаймо!
Пам'ятайте, це командна місія. Ви маєте діяти разом, щоб досягти успіху. Якщо
повернеться не вся команда, ви всі провалитеся.
-Настав час запалювати! -Зробімо це!
-Так! -Так!
Воу…
Як тут гарно!
А можна мені такий портал додому? Це краще, ніж їздити з мамою на машині.
Увага! Цей іспит дуже важливий, тож ми повинні діяти рішуче!
Так!
Сьогодні ви всі – Ф'юрі! А Ф'юрі не програють.
Та ну, я не хочу бути Ф'юрі.
Ее, тобто, оцінімо спершу ситуацію.
Напевно, це вхід.
Саме там і буде полонений вершник.
Спокійно. Нехай іде.
Гм?
Що це було, Мендоса?
Валентино, вони багато чого пережили.
Я знаю, але все скінчено. Іспит – єдине, що зараз має значення. Я маю знати, що ви
впораєтесь.
Ми впораємось.
Невідомо, скільки тут охоронців. Треба простежити за оґром, визначити час
-патрулювання і вирахувати, коли він… -На це потрібен час,
якого немає. Їдьте за мною.
Тримайтеся разом. Часу на бійку немає, треба бути непомітними.
Звідки нам знати, що це означає?
Ми близько. Треба лише обійти здорованя.
О!
Я читала про оґрів. Їх приваблюють яскраві предмети.
Молодець, Лейло. Квітко, створи щось займисте.
Вибач, перекотиполе.
Грозо, подмухай, щоб відвабити оґра.
О-хо-хо-хо!
А?
Оу.
Во-хоу! Круто! Ти бачила?
Пані Першоквіт та Етера створили ілюзії для нас… Ти в нормі, подруго?
Так. Думаю, інші оґри не почули.
Завдяки команді мрії.
Їдьмо, наша безстрашна лідерка чекає.
Вибачте, не бачила, як ви поїхали.
Ти не бачила, як команда, частиною якої ти є, поїхала без тебе?
Гей, вона ж вибачилась.
Ще два дзвони, і скінчиться час. Тримаймося разом і будьмо пильні. Помилки
нам більше не потрібні.
Клас, уперед, командо.
У оґрів огірки замість мізків. Де вони можуть тримати полоненого вершника?
Ее, а ми вже бачили цю стіну?
-Здається, ми… -Тільки не кажи заблукали!
Зовсім ні. Я кидаю горішки, щоб лишити слід. І, до речі, вони дуже корисні для
мозку.
Ой-ой.
Ми заблукали.
Може варто розділитись?
Ні, треба завершити місію разом. Отже, я не можу випускати вас з поля зору.
Хто призначив тебе головною?
Дивіться! Підказка!
Я впізнаю це.
Гей! Сюди!
О, це… це речі моєї тітки.
Отже, полонена – пані Фурія. Вона лишила слід для нас.
Ну звичайно. Ф'юрі завжди думають наперед.
Мабуть, твою тітку тримають там. Ее, тобто, полонену вершницю єдинорогів. Краще
бути професіоналами.
-Уперед. -Що?
Через головний вхід? Це помилка. Там же буде купа оґрів.
Вона має рацію. Ми можемо бути неготові. Можливо, це засідка.
Неготові? Цікаво чути це від тебе.
Супер, клас, усе круто, ми зрозуміли. Погляньте. Можливо, ми прокрадемося тут?
Прикрий нас. Ніхто не повинен загнати нас сьогодні в кут.
Прийнято!
Мм, гаразд.
Спробуй не заважати.
Що? Коли вона така, з нею краще не сперечатись.
Справжня міна-пастка? Круто. А де її початок?
Тут навіть нічого не видно. Якщо оґри вирішили причаїтися й напасти, це саме те
місце.
Гм.
Софіє, ні!
У нас обмаль часу. Треба…
Що сталося? Ви чогось торкнулися?
Вел, спокійно. Просто згадай оґрів. Усе це лише ілю… Ай!
Я зазнаю невдачі. Цього ніколи не було. Ніколи не думала, що це станеться, і точно
не думала, що мене виженуть зі школи.
Це не смішно! І взагалі я страшенно боюся темряви!
Рорі, опануй себе!
Так, пані
Ви з Грозою витягнете нас звідси.
Справді?
Так. Застосуйте грім, усе просто.
Чекайте! Весь тунель може обвалитися! Нас завалить, і ми станемо місцевими привидами
учнів-невдах.
Ні, ні, ні! Ми пройшли пів шляху, і тепер у пастці?!
Дайте мені подумати. Треба знайти безпечний вихід звідси.
Авжеж. Треба їхати далі.
Що? Як щодо решти?
Ми повинні знайти вихід. За мною.
Ще трохи! Давайте!
Плита надто важка! Навіть для магії єдинорогів! Агоов! Ви там?! Постукайте
двічі, якщо вас нема! Стоп, мабуть вони пішли.
Доведеться йти через головний вхід.
Це я винна, знову. Вел сувора, та її правда. Я повинна зібратися.
Рада чути, бо то була не єдина пастка.
Гадаю, я скажу зараз за всіх нас: халепа.
Стародавня архітектура ранньої доби Острова Єдинорогів. Як круто!
Якщо там не написано, де вихід, то зараз не час захоплюватись…
Клас! Чуєте, яке тут відлуння?
Рорі, нас почують оґри!
Але мені так легше в темряві. Здається, що навколо ще дуже багато людей!
Припини негайно.
Добре!
Це все, клянуся.
Це місце дуже старе. Думаю, магія Грози спричинила пошкодження конструкції.
Стійте. Попереду світло?
Там тітка! Ее, тобто, пані Фурія!
І купа оґрів. Спершу треба знайти решту команди.
Але це наш шанс. Знайдемо решту, коли врятуємо її.
Але…
Ми бачили пастки тут, тут і тут.
А оґри тут, тут, тут і тут.
-Ее, дівчата? У нас проблема. -Вони запустять пастки!
Ні, якщо я допоможу.
-Саме так! Хто наступний?! -Валентино, стій!
Серйозно?! Вперед, Вуглику. Вона не вкраде нашу мить!
Зупинися, перш ніж…!
Ну ж бо!
Ось чому я зупиняла тебе!
Швидше. Їм потрібна наша допомога.
Оох! Але ж туди неможливо піднятися, не запустивши пастки!
Саме це нам і треба зробити.
Що?!
Уперед, їм потрібна допомога.
Оой!
Ви теж їдете на порятунок?!
О так! Час рішучих дій!
І ти ще мене сварила за те, що я неуважна!
А що я мала робити?! Покладатися на тебе?! Я не хочу бути першою Ф'юрі, яку
виженуть з Академії Єдинорогів!
-Все ясно, тебе хвилює лише успіх! -І я б його досягла, якби не ти, Софіє!
Чого це я винна?!
Ми б підготувались, якби не марнували час на безглуздий пошук зірок! Тепер ми
провалимо іспит, так само як ти провалила місію з повернення батька!
Цільтеся в червоні плями!
-Так! -Клас!
Я не збираюся картатись, навіть якщо нічого не вийшло. Я зробила все можливе,
щоб знайти тата. Ось це має значення. А не перемога.
Ууу!
Ви закінчили? Бо треба рятувати вершницю. Нумо! Вперед!
Так!
Ми впораємось! Рятуй свою тітку!
Не бійся, тьотю! Ми тут!
Часу обмаль, Валентино.
Так!
Ми впорались. Якимось чином впорались!
Чого це тебе так дивує? Звісно, впорались. Ми ж з вами Сапфіри!
-Ууу! -Ха-хаа!
-Таак! -Супер! Сапфіри!
Ви гаєте час. Вам треба повернутись в Академію до третього дзвону. Віддай це
пані Першоквіт, як доказ завершення місії. І Валентино? На твоєму місці, дорогенька,
я б поквапилась.
Хутчіш!
Уперед, Вуглику! Ха! Що це було?!
Ні. Тьотю.
Гей, відвези це до Академії!
Вел, куди ти?!
Уперед! Швидше, швидше!
Ну ж бо, хлопче!
Валентино, що ти…? Оой!
Валентино!
Серцю повір, Прагни до зір, Єднання дар плекай, І в чарах сяйв про дружбу дбай.
Тож серцю повір, Прагни до зір, Лиш серцю ти вір.