Bil 742. Vi har en medvetslös kvinna med skallskada.
Olivia, hör du mig?
SYDNEY, AUSTRALIEN
Olivia, hör du mig?
-Fan. -Det är ingen fara.
-Ingen fara. -Du är okej. Du är i en ambulans.
Nej. Jag måste…
Släpp ut mig.
-Ingen fara. -Bort.
-Sluta. -Vad… Släpp ut mig!
-Miss Healy… -Min tutte!
-Va? Nej, jag måste hem! -Ta henne.
Herregud! Jag vill hem!
NEW YORK, TVÅ DAGAR TIDIGARE
Förlåt, mitt fel.
-För mycket ögonkontakt. -Okej.
-Fan, jag kommer. -Okej.
Du måste sjappa.
-Vill du inte käka? -Jag kan inte.
Visst var det Kevin?
-I morgon? -Nix. Då är jag i Australien.
Visst.
Det är sant. Min bästis fyller 40.
-Jag ska överraska henne. -Ditt liv är hektiskt.
Tja, tillvaron är slumpmässig och livet är kort.
Vad är det för mening om man inte gör det mesta av allt?
Okej.
Hej.
-Liv. Min fru älskade baren du tipsade om. -Jag sa ju att ostron skulle funka.
Här är hon.
LIV HEALY SLUKAR BROOKLYN
TV-SERIE
Nu kör vi.
Hej, Valerie.
Jag ska inte tjata om att vara domare i programmet,
men jag vidhåller mitt förslag.
"Världens bästa kockar bedöms av Banquets toppskribent.
Jag skulle kolla som fan.
Jag är inte det självklara valet, men…
Jag skulle också kolla.
Jag tror faktiskt att en miljon människor i 120 länder skulle kolla som fan på det.
Du är mitt val.
Lägg av, för fan.
-Du skriver bra. -Herregud.
Du har otroliga smaklökar. De bästa kockarna respekterar dig,
och jag kan sälja den australiensiska grejen.
Jag har tappat känseln i ansiktet. Händer det här? Ser jag konstig ut?
Bara en sak. Utanför matbranschen betyder Liv Healy ingenting.
Wow, det var hårt.
-Sant, men hårt. -Cheferna ser dig som en chansning.
Jag måste bevisa för dem att din röst kan nå en publik utanför matbranschen.
Visst. Hur då?
Du ska skriva en artikel.
Du måste skriva något som visar upp dig globalt.
Cheferna måste se dig nå en stor publik, bli känd, bli viral.
Programstart om fyra veckor, vi pratar strategi i morgon.
Funkar måndag? Jag ska till Australien i helgen.
Ja visst. Ha så kul.
-Ja. På måndag kör vi. -Herregud.
Det här kommer att ta dig från Stefani Germanotta
till Lady jävla Gaga.
Jag älskar henne.
Jag måste gå, hunden ska ha sin epilepsimedicin.
Vi hörs snart.
-Det här är stort. -Wow.
Sabba det inte.
Jag firar.
Mums.
Fasen. Ja.
-Skål. -Tack.
Vi påbörjar strax inflygningen mot Sydney, där det är 38 grader varmt.
-Jäklar. Hur hög är luftfuktigheten? -Välkommen till Sydney.
Har den äran i dag
Har den äran, kära Amy…
-Amy! -Herrejävlar!
Jag vet! Den bästa presenten någonsin!
Herregud!
Det slår inte luftfritösen vi köpte.
Va?
-Hej. -Det är den bästa presenten någonsin.
-Vad roligt att du är här. -Som om jag skulle missa det, din dåre.
Ta det här. Jag ska utbringa en skål.
Jag tar den där. Tack.
-Okej. -Det är mitt glas.
Hej, allihop! Hallå! Hej!
Amy Kwan.
Du är en vacker, felfri person.
Du har varit min dödspolare och själsfrände sedan gymnasiet.
Det finns ingen i världen som jag…
Fan också.
Herrejävlar.
Nu festar vi!
-Vakna, tjockskalle. -Ut härifrån!
-Du stinker. -Herregud.
Otroligt. Vad gör du här?
Bröllopsgrejer med mamma.
-Välkommen hem. -Ut!
Vigselförrättaren är bokad, men jag pratade med floristen.
Pionerna är tyvärr inte i säsong, så vi får nöja oss med liljor.
Vad synd. Du älskar ju pioner.
Men liljorna blir lika fina, eller hur, Liv?
Vad skulle gayförfäderna säga om att du stöttar en föråldrad institution
som främst handlar om förtryck och ägande?
Att jag gör den fantastisk.
Lite C-vitamin.
Sugrör?
-Ja! -Så ynkligt att det är svårt att titta.
Säger han som är hos mamma fem gånger i veckan.
-Det är inte så ofta. -Jag älskar att ha er båda här.
-Vad önskas till middag? -Överraska mig.
Nej. Dina lammkotletter. De är utsökta.
Jag har nyheter.
Tänk er det här.
Internationellt erkända kockar tävlar om att utses till världens bästa.
Nu i höst kommer Banquet Royale, din nyaste besatthet.
Ett tv-program, jag är en av domarna.
Vänta, är inte du skribent?
En bra skribent. Det är därför de vill ha mig,
så att jag kan dela min smak med ziljoner människor.
Vet du vem som är en duktig kock? Andrea Seidelman.
-Minns du henne från nätbollen? -Hennes pappa var snygg.
Hon bakade en utsökt dadelkaka till surfklubbens insamlingsgala.
-Vad har det med något att göra? -Jag säger bara att den var saftig.
Förlåt. Jag fattade inte att den var saftig.
Olivia.
Jag behöver luft.
Det där är…
-Mamma, det är hälsovådligt. -Ditt ansikte är hälsovådligt.
Glöm det. Jag hittar någon som vill träda fram.
Evie, pausa TikTok och bädda sängen.
-Man pausar inte TikTok. -Gå upp genast om du vill gå till Sarah.
Du måste chilla, Amy.
"Mamma", om jag får be.
Hon har en hemsk attityd nu. Precis som du i den åldern.
Jag fick räkningen för i går. Bordet såg inte ut att kosta 700 dollar.
Men det var minnesvärt.
Ja, det är coolt att Liv flög runt jorden för din skull.
Men du ordnade en jättefin lunch.
Du är så rar och förstående,
så du har nog inget emot att jag tar med min bästis på galan.
Först 700 dollar, och nu det här.
Liv har hört mig tjata om AJA sedan universitetet.
Snälla?
Visst. Jag kollar en film i smoking.
Du är bäst.
Din lilla skit. Det är mina grejer!
Kom hit! Ring polisen!
Nej, de är dyra.
Herregud!
Vänta! Aj, det gör ont!
-Herregud. -Mår du bra?
-Ungen har mina saker. -Kom med mig.
Ni är poliser. Kan ni inte göra mer?
Mitt green card är i väskan. Jag kan inte bli fast här,
så ni kan väl meddela om det dyker upp?
Ja, det är osannolikt, men…
Tack. NWA hade rätt.
-Vill du ha alkaliskt vatten? -Ja, tack.
Din aura är väldigt violett.
Oj, nu blev den knallröd. Låt mig rena den åt dig.
Tack för det magiska vattnet, men jag ska gå nu.
Vänta.
Jag har något åt dig. Hematit.
Den jordar och stabiliserar dig.
Jag behöver inte bli jordad.
Jag flyger i morgon men har inget green card.
Jag vet inte hur jag ska komma in i USA.
Vi har nog ingen kristall för det.
Jag behöver ingen kristall, jag behöver ett…
Jag behöver ett mirakel.
Du uträttar mirakel. Tack.
Min kontakt fixade ett möte på konsulatet i morgon kl 10.
De ger dig ett resedokument så att du kan åka.
Du är en gudinna. Tack.
Ja. Och rök inte här inne, okej?
Jag lär barnen att droger är dåliga. De vet inte att jag låtsas.
Åh, vad gott.
Vad ska jag ha på mig då?
-Vad tycker vi om den här? -SFE, helt klart.
-Storfitteenergi. -Käften, jag har fött två barn.
Herregud, det är en komplimang.
Har du skrivit ditt tacktal än?
-Jag är glad att vara nominerad. -Vilket skitsnack, Kwan.
-Du vill vinna. -Jo, men det får man inte säga.
Varför inte? Du är ju grym.
Det betyder inte att jag vinner mot fyra män som heter Chris.
Visst. Okej, men din förlorarmin då?
Just det.
Nej, sluta. Du ser förstoppad ut.
Jag är dålig på det här.
-Ja. -Okej.
Kan inte du följa med mig i kväll?
Va? Till ett ställe med folk som har nobbat eller sparkat mig?
-Det är ju helvetet. -Jag vet.
Det var därför jag flyttade till New York.
Men kom igen, du är grym nu. Okej? Vad är den bästa hämnden?
Säger du ett bra liv, slår jag dig på tuttarna.
Nej, att trycka upp din framgång i plytet på idioterna.
Du ska vara domare i ett flott tv-program,
och jag utnyttjade en tjänst för att fixa mötet på konsulatet.
Okej, jag kommer.
Men bara om jag får ha på den här.
Du vågar inte.
Minns du när jag låg med Dougs bror?
-Va? -Va?
Tack. Ja, tack så mycket.
-Hej. -Hej, älskling.
-Hej, Mary. -Jag hörde talas om din väska.
-Ja. -Vill du ha en klubba?
-Ja, gärna. Tack. -Vilken trevlig överraskning.
-Vad gör du här? -Jag ska träffa dr Price.
-Vad är på tok? -Det är mellan mig och doktorn.
Jag måste skippa middagen. Förlåt.
Jag har lovat Amy att gå med henne på journalistgalan.
Så du väljer henne framför din familj.
Amy är familj.
Men kan jag få skjuts till konsulatet i morgon?
-Jag behöver ett nytt green card. -Varför stressar du?
Du är här nu. Stanna till bröllopet?
Mamma, tv-programmet. Livsförändrande möjlighet.
Jag ska på kostymprovning med Gareth och Dalbert i morgon.
Toppen, då liftar jag med dig och Galbert.
Eller DalGaz.
-Vad sägs om Gazert? -Bra, Mary. Hit med kardan.
Jag brukar inte skriva ut bensodiazepiner.
Det är bara för att ta udden av en grej jag har i kväll.
-I NY får man dem som godis. -Det här är inte NY.
-Jag vet. -Hur mår du i allmänhet?
Jag är byggd som en oxe.
-Jag festar som om jag var 20. -Ja, jag följer dig på Instagram.
Bra jobbat att hänga med i tekniken.
Det här kan inte stämma.
150/90. Alldeles för högt för någon i din ålder.
Det har nog gått upp för att mina grejer blev stulna
och mamma är sur för att jag missar middagen.
-Lorraine är en hetsporre. -Ja
Men det måste kännas bra att träffa mamma och pappa.
Pappa har varit död i 24 år och du var hans doktor,
så antingen blev diagnosen fel eller så vet du mer än jag.
Kära hjärtanes.
Förlåt. Jag vet inte vad jag tänkte.
Ja.
Det är trångt, jag vet.
-Journalist-eliten. -Snarare journalist-vadå?
Amy. Jag skickar goda vibbar åt ditt håll.
Jeremy Jackson, livsstilsskribent för Standard.
-Namaste. -Namaste.
Okej, låt oss dricka massor.
Nej, jag behöver båda två. Det är ett slagfält.
Jag vill visa Helen att kvälls-Amy är cool men professionell.
-Är du besatt av din chef? -Ja, hon är skitläskig.
Jag älskar det. Ska vi mingla?
Nej, för fan. Jag avskyr alla utom dig. Men gör din grej. Jag älskar dig.
Steven Rogers.
-Olivia Healy. -Trevligt att träffas.
Jag praktiserade hos dig när du jobbade på Star.
Du messade på kvällarna och klagade på din fru.
-Du tänker nog på någon annan. -Nej, det var du.
Du nobbade alla mina förslag också, du sa att jag var ytlig.
Jag jobbar i New York.
Mestadels för topptidningar, med mat och livsstilsgrejer.
Du är verkligen inte ytlig längre, då.
Ursäkta mig, Olive.
Jag ska förbereda mig för min utmärkelse.
UNISEXTOALETT
Lägg av.
Skärp dig, kvinna.
Tolv timmar till av den här skiten.
Tjugo dollar för en lina?
Hundra.
Jisses. Hur mycket för resten av påsen?
Tvåhundra.
Taget, men jag vill påpeka
att knarkpriserna i det här landet är hutlösa.
Noterat.
Hej, Jez. Välkommen, vill du vara med?
Det var ett tag sedan jag snortade.
Du vet vad de säger: Carpa dagen, min vän.
Tack.
Eller hur, Liv?
Amy är en sällsynt talang. Hon skapar verkligen ett eftermäle.
Ja, hon är grym.
Men som du sa, nån medelmåttig vit snubbe vinner,
för systemet är riggat.
Därför lägger jag ingen vikt vid priser.
Bra, för ingen utanför det här rummet bryr sig ett skvatt.
Jag håller inte med om det, Liv.
Bara i år gjorde en av våra artiklar så att en traffickinghärva avslöjades.
På Standard fokus…
Både du och jag vet att Amy är för bra för Standard,
men i den här bortkomna delen av världen kommer man inte längre.
Va?
Hon får vara stjärnan, så hon inte går om dig.
-Jag ska hitta min plats. -Okej.
-Vad fan? -Vad?
-Du förolämpade min chef. -Jag sa att du är grym.
Du tror att det är på skoj, men det är viktigt för mig.
Det är därför jag är här, trots att det är ren tortyr.
Är du hög?
-Vad är det för fel på att ha kul? -Du går alltid för långt.
Förlåt att jag är pinsam.
-Du bönföll mig att följa med. -Det var en usel idé.
Okej. Är det så du känner, så ska jag gå.
-Vi går och sätter oss. -Nej. Glöm det, jag drar.
Flytta på dig.
God kväll, mitt herrskap,
och välkomna till den australiensiska journalistgalan.
Visst är det spännande?
Jag älskar journalistik.
Och vinnaren är
Chris Whiteman!
Nästa gång.
Titta vad polisen kom hit med.
Åh, mitt green card.
Hur var galan?
Vann Amy?
Det är borta.
De tog till och med min menskopp. Helvete. Vem stjäl ett green card?
Sinnessjukt. Herregud.
Åh, älskling.
Det kommer fler chanser.
Jag bryr mig inte om utmärkelsen.
Rör inte i tutan.
-Förlåt, men jag är sen. -Du är inte den enda som är besvärad.
Paret Vanessa hittade en barnvakt, så de kommer.
Då är det bara Liv som inte har osat.
-Jaså? Måste brudgummens syster osa? -Om hon vill äta.
Det är som att du håller svaret gisslan.
-Varför skulle jag göra det? -Det är så du gör. Du stjäl rampljuset.
Jag kan inte rå för att jag är rolig.
Flytta på dig, arsel!
-Tutan är till för chauffören. -Herregud.
-Du bojkottade farmors sista jul. -Av en god anledning.
Att förfölja en kille från Amnesty är ingen god anledning.
Och på min skolbal låg du med min dejt.
Jag räddade dig från en pinsam upplevelse.
På pappas begravning däckade du, packad, i trädgården.
-På mina petunior. -Ja.
Jag sörjde.
Alla sörjde, men på något vis hamnar du alltid i centrum.
-Varför vill ni ha mig här om jag är sån? -Vi skojar bara, Livvie.
Jaså? Var är humorn i att ens familj ser en som ett skämt?
Det är inte bara vi.
Jag kommer inte på bröllopet.
-Olivia. -Nä.
Nej. Det är för tätt inpå lanseringen. Vet du vad? Släpp av mig här.
-Det är stoppförbud. -Jag bryr mig inte. Stanna.
-Jag vill inte få böter. -Olivia.
Vi lägger ett hav mellan oss, så blir alla lyckliga igen.
USA
Olivia Healy.
-Finns Olivia Healy här? -Ja, jag är här.
Hej.
Otroligt.
-Behåll era ägodelar på er, frun. -Du behöver inte "frua" mig.
Okej, Chad. Det har varit lite jobbigt, så du måste hjälpa mig iväg.
Du har säkert lidit.
Ja, jag blev faktiskt bestulen,
så om du kan vara snäll och stämpla det eller vad du nu gör, så vore det toppen.
Jag tar order från USA:s regering, inte från dig.
Och varje ansökan måste granskas noggrant,
för ett enda litet fel kan göra ansökan ogiltig.
-Okej, men allt är som det ska. -Låt mig bedöma det.
Vi fick en dålig start. Jag är faktiskt en trevlig person.
Du verkar förtjusande.
Det är jag. Jag har bara en dålig dag. Förlåt.
Jag behöver bara åka hem.
Om du är tyst så kan jag göra mitt jobb.
Kan du sluta knacka?
Herregud. Var snäll och sluta knacka.
-Höj inte rösten mot mig. -Förlåt.
-Allt väl? Du ser inte ut att må bra. -Jag mår bra.
-Du får inte flyga om du är sjuk. -Jag är inte sjuk.
Jag misstänker att du ljuger, och i så fall kan jag inte godkänna dig.
Frun?
Fan. Jag måste hem!
-Jag vill hem! -Ingen fara, du är snart hemma.
-Du är risig på insidan. -Okej, okända kvinna.
Kan du underteckna blanketten, tack?
Hemska kolesterolvärden, skyhögt blodtryck och hjärtsjukdomar i familjen.
Jag kan inte godkänna den.
-Vad? -Hälsokontrollen.
-Det första steget för ett green card. -Jag har ett.
-Inte nu längre. -Va? Varför inte?
Efter incidenten bedömdes att din hälsa kan göra dig till en belastning för USA.
Som en av två konsulatgodkända läkare ska jag bedöma dig, och jag säger…
-Du är inte godkänd. -Nej!
Fan, förlåt. Min chef tror att jag är på väg hem
så att hon kan få in mig på ett tv-program. Det är stort.
Synd. Och inte mitt problem.
-Ditt patientbemötande suger. -Din vilopuls suger.
Okej. Låt mig göra om undersökningen. Ge mig tid att bli frisk först.
Okej. Vi ses om ett år.
Jag måste vara i New York om fyra veckor, för programmet.
Du måste sänka kolesterolet från 6 till 4,5,
få ner blodtrycket till 120/80 och sänka vilopulsen från 105 till 75.
Det går inte på mindre än en månad.
-Du känner inte mig. -Nej, och vill inte göra det.
Jag ska bli så frisk att jag spikar hälsoundersökningen,
åker hem till New York
och blir den bästa tv-domaren som världen någonsin har skådat.
-Det verkar osannolikt. -Vänta bara.
-Ska den vara öppen, eller… -Stäng den.
Undertexter: Lisbeth Pekkari