Co to má do prdele znamenat, mami?
Není třeba mluvit sprostě.
Schovalas mi Zelenou kartu,
uvěznila mě v týhle zemi a ohrozila mou kariéru.
Není divu, že mluvím sprostě.
Chtěla jsem tě zdržet nanejvýš pár dní,
abys zpomalila a odpočala si.
Já odpočívat nepotřebuju.
Jak jsem mohla tušit, že ztropíš scénu a zruší ti vízum?
Nevím, třeba ti mělo dojít, že ztropím scénu vždycky!
Víš vůbec, jaké to je, dívat se, jak se tvoje dítě ničí?
A je to tu zas.
Chlast, večírky, drogy.
Co?
Zažila jsem 70. léta, Olivie.
Vím, jak vypadá obličej oteklý koksem.
Když jsi přijela, viděla jsem,
co tvůj životní styl dělá s tvým tělem, tak jsem se rozhodla...
Rozhodla ses všechno zničit, do hajzlu!
- Chtěla jsem tě zachránit, do hajzlu! - Není třeba mluvit sprostě.
Nechtěla jsem pohřbít dalšího člena rodiny.
Do prdele!
Co prodáváte?
- Pití? - Jo, to by šlo.
Pojď dál.
Mohla bych ji za to nechat zatknout.
Jo. Díky.
Ukradla oficiální úřední doklad.
Jasně, že to neudělám, ale…
- Ty jo, děláš si srandu? - Co?
V regionu spolupracujou s konzulátem jen tři psychiatři.
Jediní dva v Sydney mají čekačku měsíc a půl.
- A ten třetí? - Ten má termínů spoustu.
Je tři hodiny cesty odsud, až v Canbeře. Mám pomáhat Gazovi se svatbou.
To je na nic.
- To jsi nakreslil ty? - Ne, můj syn.
- Tvůj syn? - Jo.
To vysvětluje to povlečení s náklaďákama.
Ne, to je moje.
Neřekl jsi mi, že jsi táta.
No.
Asi proto, že jsem dlouho byl dost mizerný táta.
Ale makám na tom.
Co teda budeš dělat?
Měsíc a půl na to nemám.
Autobus do Canberry, čas odjezdu 9:15,
odjede za pět minut z nástupiště číslo tři.
Zastaví v Pheasants Nest, Goulburnu
a nakonec v Canbeře.
Děkujeme.
AMY SBOHEM BANKSY, VÍTEJ HOŇSI
Jsi fretka, že ano? Lidi si myslí, že jste krysy.
Vy ale máte polštářky na tlapkách. Nejsi krysa. Jsi roztomilá fretka.
Stav! Stav! Stav!
Stavros! Stav! Stav!
Stav! Stav! Stav!
Takhle se to dělá, kámo!
Bavíte se?
Liv Healyová.
Co to má znamenat? Vždyť ty na mejdany nechodíš.
Bylo načase poctít tě mou přítomností.
Počkat, ty jsi přinesla lasagne?
Ty vole, to je fantastický. Pojď dál.
Kdo má hlad? Liv Lasagnová přišla s dodávkou.
Chutná to přímo magicky.
- Jo! - Nic lepíšho jsem nejedl.
To snad ne.
Vážení, 25minutová pauza na záchod.
Všichni ven.
Madam?
Madam!
Ano, vy. Vystupte si...
Promiňte.
Promiňte, prosím.
- Nastartujete? Musím si nabít mobil. - To nejde.
- Půjčíte mi klíčky? Zvládnu to. - Porušil bych firemní zásady.
Já vám tu dohodu trochu osladím.
Dám vám 50 babek. Zůstane to mezi náma.
A autobusem.
Hele, 25 minut. Mám nárok na 25 minut.
Bože.
KVĚTINY
Zdravím. Máte hodně hlasitou energii, že jo?
Vážně?
Díky.
- Kolik stojí ta nabíječka? - Tu nechcete.
Nabídnu vám radši vajíčka z volnýho výběhu?
Dejte mi ruku. Dotkněte se ho.
Je teplý, hřálo se v porodních cestách.
Jo, je teplý.
Ale díky. Jen tu nabíječku, prosím.
- Určitě? - Jo.
Něco vám povím.
Mobily jsou pěkně škodlivý.
Jen vás odvádí od přítomný chvíle.
Jo, to je úžasný. Kolik stojí?
Třicet babek.
Paráda.
Co kapku mlíka?
Na ex! Na ex! Na ex!
Ta teda umí pít.
Víš, že mléko obsahuje všech devět aminokyselin nutných k tvorbě bílkovin?
To je zajímavý.
Mně je to na nic, mám laktózovou intoleranci.
Mí předkové si nevyvinuli enzymy nutné k trávení kravského mléka.
Promiň, ignoruj mě.
Ne, jsi chytrá. To je sexy.
Na ex! Na ex! Na ex!
Takhle se to dělá, kámo.
Já nepasterizovaný mlíko nepiju.
Jo.
Promiňte.
Teda… Páni.
Tady ji máme. Snažíme se s tebou spojit už půl hodiny.
Jo, já… Omlouvám se.
Měla jsem děsný problémy s mobilem, ale už je to dobrý. Ahoj.
Skvěle. Tak začneme.
Ano, jsem nadšená, je to tak vzrušující.
Můžeš mi jen připomenout, o co jde?
Ona...
O kreativní zadání.
Poslala jsem ti informace mailem.
Promiň, na chvíli mi vypnul mozek.
Liv, tohle je Armand La Martina, marketingový guru.
Liv Healyová, já tě zbožňuju.
- To je milý. Díky. - A teď k našim bodům.
Určitě sis pročetla ten seznam.
- Jo, bez problému. - Nějaké nápady?
Liv?
Jo. Ne, všechno je mi naprosto jasný.
Výborně.
Tohle je Rockie Freeneová, stylistka všech, kdo něco znamenají.
Vybrala ti pár úžasných outfitů na natáčení upoutávky.
Všichni jsme ale nadšení
z kousku od Vivienne Westwood.
Panebože, jo. Ty šaty přivedly mý oči k orgasmu.
- Ano. - Paráda!
Pošli mi prosím tě mailem svoje míry.
Jo. Chci jen říct,
že jsem z toho všeho nadšená.
Myslím, že náš Královský banket bude show,
se kterou se budou srovnávat všechny ostatní.
Ta tvá energie je boží, holka.
Teď probereme harmonogram kampaně.
Moment, ona sedí ve špatným... Do prdele!
- Co prosím? - Ale ne, promiň. To není na vás.
Do prdele! Otevřete mi, prosím?
Ne! Počkat!
Počkejte! Do prdele! Počkejte!
Do prdele!
- Ne! Do hajzlu! - Vtipný.
- Liv? - Jo. Ahoj.
Prosáklo nám to do médií, museli jsme uspíšit začátek.
Realizaci by to ovlivnit nemělo.
Vysílací místo se nemění...
Promiň, řekla jsi, že jste... Vy jste posunuli začátek?
O týden. Bylo to v e-mailu.
To se ale můj brácha zrovna žení...
- Au. - Hele, musíme končit.
Máme další schůzku. Díky. Uvidíme se za pár dní, ano?
Jo, jasně. Určitě.
VALERIE CO TO BYLO?
Bože.
KOPALA JSEM ZA TEBE. NEKAZ MI TO.
Říkala jsem, že mobily škodí.
Do prdele!
Kdy jsem jedla medvídky?
Hele, jsi v pořádku?
Mohl bys přinést vodu a chleba?
Určitě.
- Podržím ti vlasy. - Proč?
Jinak si je pozvracíš.
Ne, jsem naprosto…
Ten autobus se teda vrátit nemůže?
Jo, rozumím.
Dobře, děkuju vám.
Máte padla?
Jo.
To musí být hezký. Volný odpoledne.
Můžete se porozhlídnout po světě.
Což mi připomíná, nejedete náhodou do Canberry?
Ne.
Vážně? Tamní tráva je prej prima.
Stojí za prd. Pěstuju si vlastní.
Skvělý.
Jestli se snažíte naznačit, že potřebujete svézt,
svezu vás.
To by byla paráda.
Děkuju.
- Vezměte brambory. - Jo.
Bože.
Doufám, že tu nejsou hlodavci. Těch jsem dneska měla až až.
Legrační způsob, jak mi poděkovat.
Jak daleko asi tak jsme?
Nebojte, hodím vás tam včas.
Skvělý.
- Jejda. - Ruce na volant, prosím!
Vezměte to.
Říkala jste, že mobily škodí.
Škodí vám, mně ne.
Honem to vemte. Dejte ho na reproduktor.
Tak jo.
Do... Dobrý den.
Tady Liv. Dovolali jste se
- Philomeně. - Philomeně.
- Ahoj. - Philomeno, už je to tu.
Potřebuju tě.
- Dobře, jedu k tobě. - Co mám dělat, než přijedeš?
Jen dýchej. Mysli na to, že všechno je plynulý běh věcí.
Všechno jsme naplánovaly a já jedu k tobě.
- Tak jo. - To stačí.
- Tak jo. Nashle. Díky. - Neříkejte „nashle“.
To by bylo neslušný.
Řekla jste, že jedete k ní. Nejdřív mě tam ale hodíte, že jo?
Na okliku nemám čas.
Je mi líto, ale duly to tak mají. Jedu tam, kde mě potřebujou.
- Za jak dlouho to mimino vymáčkne? - O miminu nepadlo ani slovo.
Myslela jsem, že jste dula?
Jsem úmrtní dula.
Takže tam uvnitř někdo...
Umírá, jo.
Rodina se chystá rozloučit s otcem a manželem.
A vy mě prostě necháte v autě?
Můžete jít dovnitř.
Sarkisovi jsou velmi vstřícní.
Zbláznila jste se?
Zavolám si taxi.
Samozřejmě tu není signál.
Uvnitř je pevná linka.
Ani nápad, díky.
Hodně štěstí, milá zlatá.
Smrt…
- Ježíšmarjá. - Haló!
Kde to do prdele jsem?
Ježíšmarjá.
Do hajzlu!
Moc se omlouvám. Vyčistím ti je.
Přestaň!
Přestaň, prosím. Jinak se počůrám.
- To nedělej. - Tak přestaň.
- Jsi Amy Kwanová, že jo? - Nerozeznáš mě od Pamely Changový?
Cože? Ne, já jen… Nebyla jsem si jistá.
Klid. Dělám si srandu.
- Jsi vitpná. - Tys to nečekala?
Ve škole děláš dojem upjatýho nerda. Netušila jsem, že máš smysl pro humor.
- Páni, mluvíš na rovinu. - Promiň. Vždycky mi něco ujede.
Párty skončila, vážení. Víte, co dělat. Chlast vylít do kanálu.
- Co budeme dělat? - Co asi? Půjdeme domů.
Mně se ještě nechce.
Pojď.
- Daleko jste nedojela. - Ne.
Pojďte.
- No tak. - Panebože.
Chápu. Stejně vám děkuju.
Neuspěla jste?
Ne. Jediná taxikářka ve městě si vzala volno.
Nechává si depilovat knír kvůli pasový fotce.
Jo, Jackie jede do Thajska. Potřebovala si orazit.
To je dobře.
Já vás tam ale dovezu.
- Vážně? - Jo.
- Tak jo. - Nepotrvá to dlouho.
Jen se musím o rodinu postarat, když pan Sarkis zemřel.
Zemřel?
Panebože.
To nic.
Je to jen mrtvola. Není se čeho bát.
Ty jsi zlatíčko. Díky.
Dáte si s náma čaj, ne?
Nechcete?
No tak.
Tak jo.
A je to tady.
- Co tím chceš říct? - Ničíš atmosféru.
Nedokážu tu jen sedět a zapisovat si do deníčku pocity.
Máme práci. Musíme plánovat, mami.
Teď jen musíte vydržet
a v klidu prožít tuhle chvíli.
Právě mi umřel táta.
Nechci jen sedět. Chci něco dělat.
Zlatíčko, zármutek se nedá z života odsunout prací.
Před bolestí se nedá utéct. Musíš ty pocity prožít.
I když je to to nejtěžší,
co jsme kdy museli udělat.
Víš co?
Dneska do mě kluk strčil prst. Byl to Stavros.
Aha.
Jaký to bylo?
Jen ho tam dal a chvíli ho tam nechal.
Dělá se to tak?
Já nevím. Asi jo.
Jsi v pohodě?
- Snad se ti Stav nelíbí? - Ne. Fuj.
Teda, je to fajn kluk, ale ne.
Dneska mi umřel táta.
Dneska ráno.
Je mi to moc líto.
Jak se to stalo?
Proč jsi nic neřekla?
Asi jsem se chtěla dneska bavit.
V pondělí se to všichni dozví
a já budu ta smutná holka, který umřel táta.
Možná.
A možná ne.
Můžeš být, kým chceš.
Pro mě budeš vždycky ta, co mi poblila sandály.
Nemůžu uvěřit, že do tebe Stavros strčil prst.
Co jako? Je sexy.
Bývala s ním taková sranda.
Tou řečí u večeře nás všechny dostal.
Jo. Tvá promoce byla úžasná.
Až na to, že neodpromovala.
Nicole!
Technicky vzato je to pravda.
Chyběly jí dvě zkoušky a stejně měla oslavu.
Promiň.
Vyznělo to drsněji, než jsem chtěla.
Brutální upřímnost jsi zdědila po otci.
Líbila se mi na něm ze všeho nejvíc.
Kde máte záchod?
- Na konci chodby vpravo. - Díky.
Kdo to sakra je?
Omlouv...
Panebože.
- Ještě, že jste tu. Pomozte mi. - Bože.
- Každá ho vezmeme v podpaží. - Proč?
Musím ho položit do postele, než začne tuhnout. Raz dva.
Ani náhodou.
Mrtvoly se nedotknu.
- Proč ne? - Nechci.
Čeho se bojíte?
Rodina ho miluje a potřebuje s ním strávit čas.
Musí se s ním rozloučit a vyrovnat se s tím, že už není.
To mají podle vás dělat s tuhým tátou v křesle?
Bože.
To je ono. To zvládnete.
Pohřební ceremoniář už je na cestě.
Jestli chcete ještě něco říct,
teď je pravý čas.
Moc o tom nepřemýšlejte. Ať je to cokoli, prostě to vyhrkněte.
V tvých očích vidím ráj
Eriko!
Svět, který jsem našel,
je dobrý až k nevíře
- Co blbneš? - Táta ji měl rád.
- Rušíš smutek. - Mlč.
Stojím vedle tebe.
Chci ti toho tolik dát.
Můžete se přidat.
Láska v mém srdci,
co k tobě chovám,
To je ono, do toho.
Ať si nás mají za blázny,
mně je to fuk.
Podej mi ruku, zlato,
neohlížej se zpět,
ať se cesta kolem nás
třeba rozpadne.
Lásko, nás to nepoloží, budeme-li při sobě stát.
Můžem si to spolu vysnít,
navždy při sobě stát,
nic nás nezastaví.
A až světu dojdou milenci,
my budem pořád mít jeden druhého.
Nic nás nezastaví,
nás už nic nezastaví.
Jo!
Jejda, promiňte!
- Je mi to moc líto. - To nic.
Pojďte k nám.
- Pojďte. - To ne.
Přizvali vás, no tak.
- Jo. - Pojďte.
Díky.
Pořádně tátu obejmete.
Sbohem, tati.
Děkuju.
Výborně.
Děkuju, že jste nám tam pomohla.
Táta umřel, když jsem byla malá.
Naše rodina se s tím rozhodně nevyrovnala takhle.
Do prdele.
Vy jste ale oblíbená.
AMY KWAN ZMEŠKANÝ HOVOR
GAZ HEALY ZMEŠKANÝ HOVOR
MÁMA ZMEŠKANÝ HOVOR
Ježíšmarjá, Liv, kde jsi? Tvůj brácha mi řekl, že tě pohřešujou.
Klid, jsem blízko Canberry.
Co tam děláš?
- Jedu na psychologický vyšetření. - Cože? Proč?
To je na dlouhý povídání.
Přemýšlela jsem o tom, na co ses tuhle zeptala.
Jestli bysme se skamarádily ještě teď.
Amy, to teď fakt nemusíme řešit.
Mám-li být upřímná, tak ne. Teď by z nás nový kámošky nebyly.
My jsme se ale nepotkaly ve čtyřiceti.
Nejsme kámošky, protože bydlíme poblíž nebo že naše děti jsou spolužáci.
Jsme kámošky, protože jsme spolu prožily kus života.
Večery, kdy jsme se opily, kluci, který nám drtivě zlomili srdce,
A všechny ty příšerný účesy.
Proto je mi fuk, jaký lidi jsme dneska.
Pro mě budeš vždycky ta holka, co mi poblila sandály,
a já budu ta, co měla neskutečně lechtivý nohy.
Jsi děsná cíťa.
Podáte mi kartáč na vlasy?
Kdo je to?
Jedna cizí paní, kterou jsem si stopla.
Tak mi pošli fotku espézetky pro případ, že by tě zavraždila
a já tě musela pomstít.
Provedu.
Úžasně hluboký rozhovor. To vám přeju.
Dobrý večer, pane a paní Kwanovi.
Je z tebe cítit alkohol.
To kvůli téhle australské holce, že jo?
To jejich pivo Victoria a opíjení na ulici.
Proč nekamarádíš s Pamelou Changovou?
Liv dneska umřel táta.
Může jít k nám domů?
Kde máš tu mísu na lasagne?
Nezapomeň ji vrátit, patřila tetě Pat.
Říkala jsem vám, že vás dovezu včas.
Děkuju. Dnešek byl mírně řečeno divnej.
Nemáte zač.
Teď vypadněte.
Mám rande a jedu pozdě.
Hodně štěstí.
Dobrý den. Jdu na posudek kvůli žádosti o Zelenou kartu.
Olivia Healyová?
Mám vás tu. Máte bydliště v Sydney.
Ano. Neušíte, co mě stálo se sem dostat.
Měla jste požádat o konzultaci přes Zoom.
- Gazi, teď nemůžu. Ozvu se. - Co to má znamenat?
Musíš to posrat pár dní před mou svatbou?
O co jde?
Chápu, že jsi naštvaná na mámu, ale zmizela jsi na celý den!
Nestihla jsi zkoušku svatby.
Měla jsi pomoct s vínem. Nestál jsem ti ani za SMS.
Věděl jsem, že o svatbě strhneš pozornost na sebe.
Co? Ne, já jsem ne...
Úplně jsem na to zapomněla. Hele, já přijedu.
Víš co? Slibuju, že tam budu.
Tvoje svatba proběhne hladce.
Slečno Healyová, můžete ke mně.
Díky.
Překlad titulků: Marta Bartošková