‫- אוליביה -‬
‫מה זה החרא הזה, אימא?‬
‫את לא צריכה לקלל.‬
‫החבאת את הגרין קארד שלי,‬
‫לכדת אותי במדינה הזו‬ ‫וסיכנת את הקריירה שלי.‬
‫ברור שאני אקלל, לעזאזל חרא זין!‬
‫ניסיתי לעכב אותך ליומיים לכל היותר.‬
‫רציתי שתאטי ושתנוחי קצת.‬
‫אני לא צריכה לנוח.‬
‫איך יכולתי לדעת שתעשי סצנה‬ ‫ותגרמי לביטול הוויזה שלך?‬
‫אני לא יודעת,‬ ‫אולי בגלל שאני תמיד עושה סצנות מחורבנות!‬
‫יש לך מושג איך אימא מרגישה‬ ‫כשהיא רואה את הילדה שלה הורסת את עצמה?‬
‫אלוהים, שוב התחלנו.‬
‫השתייה, המסיבות, הסמים!‬
‫מה?‬
‫אני משנות ה-70', אוליביה.‬
‫אני יודעת איך נראים פנים של מסניפים.‬
‫ראיתי את זה כשהגעת,‬
‫ראיתי מה אורח החיים שלך עושה לגוף שלך‬
‫והחלטתי…‬ ‫-החלטת לחרבן ולהרוס הכול!‬
‫ניסיתי להציל אותך, לעזאזל!‬
‫טוב, את לא צריכה לקלל.‬
‫לא רציתי לקבור עוד בן משפחה!‬
‫שיט!‬
‫מה את מוכרת?‬
‫נשתה?‬ ‫-כן, תיכנסי.‬
‫קדימה.‬
‫יכולתי לגרום לה להיעצר בגלל מה שהיא עשתה.‬ ‫כן. תודה.‬
‫היא גנבה מסמך ממשלתי רשמי.‬
‫ברור שלא אעשה את זה, אבל…‬
‫לעזאזל, זה רציני?‬ ‫-מה?‬
‫יש באזור רק שלושה פסיכיאטרים‬ ‫הרשאים לעבוד עם הקונסוליה‬
‫ולשני הפסיכיאטרים בסידני‬ ‫יש רשימת המתנה של שישה שבועות.‬
‫והפסיכיאטר השלישי?‬
‫כן. אפשר לקבוע בקלות.‬ ‫מרחק של שלוש שעות מפה, בקנברה השמשית.‬
‫ואני אמורה לעזור עם החתונה של גאז.‬
‫חבל.‬
‫אתה ציירת את אלה?‬
‫לא, אלה ציורים של הבן שלי.‬
‫הבן שלך?‬ ‫-כן.‬
‫טוב, אז בגלל זה יש לך משאיות על הסדינים.‬
‫לא, זה שלי. כן.‬
‫לא אמרת לי שאתה אבא.‬
‫כן.‬
‫כנראה שזה בגלל שרוב הזמן,‬ ‫לא הייתי אבא טוב במיוחד.‬
‫אבל אני עובד על זה, את יודעת.‬
‫בכל אופן, מה תעשי?‬
‫טוב, אין לי שישה שבועות.‬
‫האוטובוס של השעה 9:15 לקנברה‬ ‫יצא בעוד כחמש דקות מרציף 3…‬
‫- ספר חדש לסטיבן רוג'רס‬ ‫שפיך -‬
‫האוטובוס יעצור בפסנט'ס נסט,‬ ‫גולבורן וקנברה.‬
‫תודה.‬
‫- איימי‬ ‫זוז בנקסי, קדימה מאוננסקי! -‬
‫כן, אני צריך להחליף ב…‬
‫…סמור, נכון? אנשים חושבים שאתה עכברוש,‬ ‫אבל יש לך כריות ברגליים!‬
‫אתה לא כמו עכברוש, אתה כמו סמור.‬ ‫איזה חמוד…‬
‫סטאב!‬
‫וככה עושים את זה, חבר'ה!‬
‫אתם נהנים?‬
‫ליב הילי.‬
‫אחותי, מה נסגר?‬ ‫את אף פעם לא מגיעה למסיבות.‬
‫חשבתי שהגיע הזמן לברך אותך בנוכחותי.‬
‫רגע, הבאת לזניה?‬
‫את אגדה! בואי.‬
‫מי רעב? כי ליב לזניה הגיעה.‬
‫יש לזה טעם של קסם!‬
‫כן!‬ ‫-זה הדבר הכי טוב בעולם!‬
‫אלוהים.‬
‫טוב, חברים,‬ ‫אנחנו נעשה הפסקת פיפי וקקי של 25 דקות.‬
‫כולם לרדת.‬
‫גברתי?‬
‫גברתי!‬
‫כן, את. רדי.‬
‫סליחה?‬
‫בבקשה, סליחה… היי.‬ ‫תוכל להתניע את האוטובוס?‬
‫אני צריכה להטעין את הטלפון.‬ ‫-מצטער, לא.‬
‫תן לי את המפתחות, אני אתניע אותו.‬ ‫-זו הפרה של מדיניות החברה.‬
‫טוב, תרצה עסקה יותר טובה?‬
‫אני אתן לך 50 דולר. נשמור את זה בינינו.‬
‫ובינו.‬
‫תראי, 25 דקות. מגיעות לי 25 דקות.‬
‫אלוהים.‬
‫- פרחים -‬
‫שלום. יש לך אנרגייה רועשת מאוד, לא?‬
‫כן?‬
‫תודה, אני חושבת.‬
‫כמה עולה המטען לטלפון?‬ ‫-את לא רוצה את זה.‬
‫אוכל לפתות אותך עם ביצת חופש?‬
‫תני לי את האצבעות שלך. תיגעי בה.‬
‫היא עדיין חמה מתעלת הלידה.‬
‫כן, זה חם.‬
‫תודה, זה בסדר. רק את המטען, בבקשה.‬
‫את בטוחה?‬ ‫-כן.‬
‫תראי, זה הסיפור…‬
‫הטלפונים לא טובים לך.‬
‫את לא צריכה להתחבר לדבר מעבר לכאן ולעכשיו.‬
‫כן, מדהים. כמה זה?‬
‫שלושים דולר.‬
‫מושלם.‬
‫אולי תרצי חלב?‬
‫שתי!‬
‫הבחורה הזו יודעת לשתות.‬
‫הידעת שחלב מכיל את כל תשע חומצות האמינו‬ ‫הדרושות לאדם כדי לייצר חלבון?‬
‫נכון. עובדות מגניבות.‬
‫אבל זה לא עוזר לי,‬ ‫יש לי אי-סבילות ללקטוז.‬
‫אבותיי לא פיתחו את האנזימים‬ ‫הדרושים לפירוק חלב פרה.‬
‫סליחה, פשוט תתעלם ממני.‬
‫לא. את חכמה. זה מדליק.‬
‫שתי!‬
‫ככה עושים את זה, חבר'ה.‬
‫אני לא שותה חלב בלי כלום.‬
‫כן.‬
‫סליחה.‬
‫וואו… הלו…‬
‫הנה היא.‬ ‫אנחנו מנסים להשיג אותך כבר חצי שעה.‬
‫כן, אני… סליחה,‬
‫הטלפון שלי עשה לי צרות.‬ ‫זה צריך להיות בסדר עכשיו. היי!‬
‫יופי. אז נתחיל.‬
‫כן, אני כל כך נלהבת. זה ממש מרגש.‬
‫תוכלי רק לומר לי בזריזות במה מדובר?‬
‫היא…‬
‫הדגשים היצירתיים.‬
‫כן, מה ששלחתי לך במייל.‬
‫סליחה, התבלבלתי לרגע. אבל הכול טוב.‬
‫ליב, זה ארמנד לה מרטינה, יחצ"ן מופלא.‬
‫ליב הילי, אני מעריץ אותך.‬
‫זה נחמד מאוד. תודה.‬ ‫-עכשיו נדבר על הנושאים שאושרו,‬
‫אני בטוח שקראת את הרשימה שנשלחה לך.‬
‫כן, הכול טוב.‬ ‫-מה חשבת?‬
‫ליב?‬
‫כן, לא, הכול נראה לי ברור.‬
‫יופי, טוב.‬
‫זה רוקי פרין, הסטייליסט של כל המי ומי.‬
‫הוא בחר כמה אפשרויות מדהימות לצילומים.‬
‫אבל כולנו חושבים‬
‫שצריך לבחור בבגד של וסטווד.‬
‫אלוהים, כן,‬ ‫השמלה הזו גרמה לי לגמור מהעיניים.‬
‫כן.‬ ‫-מגניב!‬
‫אשמח אם תוכלי לשלוח לי את המידות שלך.‬
‫כן. וסליחה, אני רק רוצה לומר‬ ‫כמה שאני נרגשת מכל העניין.‬
‫אני חושבת שנהפוך את "בנקווט רויאל"‬ ‫לתוכנית מולה יימדדו כל התוכניות האחרות.‬
‫אני מתה על האנרגייה שלך, אחותי.‬
‫בנוגע לתאריכים החדשים של הקמפיין…‬
‫רגע אחד, היא טעתה ב…‬
‫פאק!‬ ‫-סליחה?‬
‫לא, סליחה. לא דיברתי אליכם, חבר'ה.‬
‫פאק! תוכל לפתוח את הדלת, בבקשה?‬
‫לא, רגע!‬
‫חכה! פאק, חכה!‬
‫פאק!‬
‫לא! שיט!‬ ‫-זה מצחיק.‬
‫ליב?‬ ‫-כן. היי. כן!‬
‫טוב, בשל ההדלפה לתקשורת,‬ ‫נאלצנו להקדים את מועד ההשקה,‬
‫אבל זה לא יפגע בהכנות.‬
‫נשתמש באותו אתר…‬
‫סליחה, אמרת ש… נצטרך להקדים את ההשקה?‬
‫בשבוע. זה נכלל במייל ששלחתי.‬
‫אבל זו החתונה של אחי הקטן, אז…‬
‫אוי ואבוי…‬ ‫-טוב, כן, נצטרך לסיים,‬
‫יש לנו פגישה נוספת. תודה.‬ ‫נתראה בעוד יומיים, טוב?‬
‫כן, בר… בטח.‬
‫- ולרי‬ ‫מה זה היה? תתרכזי. זה לא היה טוב -‬
‫אלוהים.‬
‫- ערבתי לך באופן אישי.‬ ‫אל תאכזבי אותי -‬
‫אמרתי לך שהטלפונים מזיקים לך.‬
‫פאק!‬
‫מתי אכלתי סוכריות גומי?‬
‫היי, את בסדר?‬
‫תוכל להביא מים ולחם?‬
‫כן, בטח.‬
‫אני אתפוס את השיער שלך.‬ ‫-למה?‬
‫כי את עומדת להקיא עליו.‬
‫לא, אני ממש ב…‬
‫והאוטובוס לא יכול להסתובב?‬
‫כן, לא, אני מבינה.‬
‫טוב, תודה בכל אופן.‬
‫את… סיימת להיום?‬
‫כן.‬
‫זה נחמד. יש לך אחר צהריים חופשי.‬
‫תוכלי לראות קצת את העולם.‬
‫אגב, יש מצב שאת נוסעת לקנברה?‬
‫לא.‬
‫באמת? כי שמעתי שיש שם גראס מעולה.‬
‫הוא חלש בטירוף. בגלל זה אני מגדלת בעצמי.‬
‫מעולה.‬
‫אם זו הדרך שלך לבקש טרמפ,‬
‫אוכל לעזור לך.‬
‫זה יהיה מדהים.‬
‫תודה.‬
‫קחי את תפוחי האדמה.‬ ‫-כן.‬
‫אלוהים.‬
‫אל תגידי לי שיש כאן איזה מכרסם,‬ ‫היה לי יותר מדי מזה היום.‬
‫בחרת בדרך משונה להודות לי.‬
‫אז… כמה רחוקות אנחנו?‬
‫אל תדאגי, את תגיעי לפני הזמן.‬
‫מעולה.‬
‫אופס.‬ ‫-אלוהים, תחזיקי את ההגה כראוי, בבקשה!‬
‫הנה.‬
‫חשבתי שאמרת שהטלפונים מזיקים.‬
‫הם מתאימים לי ומזיקים לך.‬
‫תעני לפני שהצלצול ייפסק.‬
‫דברי דרך הרמקול. קדימה!‬ ‫-טוב.‬
‫הלו.‬
‫זו ליב, אתם עם…‬
‫פילומנה. כן.‬ ‫-פילומנה.‬
‫היי.‬ ‫-פילומנה, זה קורה.‬
‫אני צריכה אותך.‬
‫טוב, אני באה.‬
‫ובינתיים?‬
‫פשוט תנשמי. תזכרי שאנחנו זורמות.‬
‫התכוננו לזה ואני בדרך אלייך.‬
‫טוב.‬ ‫-זה מספיק.‬
‫כן. ביי, תודה… ביי.‬ ‫-אל תגידי "ביי".‬
‫אם לא אגיד, זה יהיה לא מנומס.‬
‫כשאמרת שאת בדרך,‬ ‫התכוונת לזה שקודם תקפיצי אותי, נכון?‬
‫אין לי זמן לסטות מהדרך.‬
‫אני מצטערת, אבל כאלה הם חיי הדולה.‬ ‫אני הולכת למקומות בהם זקוקים לי.‬
‫טוב, כמה זמן כבר לוקח ללדת תינוק?‬
‫תינוק? לא דיברתי על תינוק.‬
‫חשבתי שאמרת שאת דולה.‬ ‫-אני דולת מוות.‬
‫אז את אומרת שיש שם מישהו ש…‬
‫גוסס, כן.‬
‫יש שם משפחה שמתכוננת להיפרד מאב ומבעל.‬
‫ואת הולכת להשאיר אותי באוטו?‬
‫את מוזמנת להיכנס.‬
‫משפחת סרקיס יקדמו אותך בברכה.‬
‫השתגעת?‬
‫אני אזמין מונית.‬
‫ברור. ברור שאין קליטה.‬
‫יש קו טלפון בפנים.‬
‫בהחלט לא, תודה.‬
‫בהצלחה, חברה.‬
‫מוות…‬
‫אלוהים, איפה אני, לעזאזל?‬
‫אלוהים.‬
‫שיט!‬
‫אלוהים, אני ממש מצטערת. אני אנקה את זה.‬ ‫-לא, די.‬
‫תפסיקי, בבקשה. יברח לי פיפי!‬
‫אל תעשי את זה.‬ ‫-אז תפסיקי.‬
‫את איימי קוואן, נכון?‬
‫את שואלת‬ ‫בגלל שאת לא מבדילה ביני לבין פמלה צ'אנג?‬
‫מה? לא, אני פשוט… לא ידעתי.‬
‫תירגעי. אני צוחקת עלייך.‬
‫את מצחיקה.‬ ‫-זה מפתיע אותך?‬
‫טוב, כן.‬ ‫בבית הספר את נראית כמו חנונית לחוצה.‬
‫לא חשבתי שיש לך חוש הומור.‬ ‫-וואו, את לא בוררת מילים.‬
‫סליחה. אני נוטה לפלוט. אני פולטת.‬
‫כן, שמתי לב לזה.‬
‫טוב, המסיבה נגמרה, טמבלים.‬ ‫אתם יודעים מה לעשות, תשפכו את המשקאות.‬
‫מה נעשה?‬ ‫-מה נעשה? נלך הביתה.‬
‫אפשר להישאר עוד קצת?‬
‫בואי.‬
‫לא התרחקת.‬ ‫-לא.‬
‫בואי.‬
‫-אלוהים.‬
‫טוב, כן. תודה בכל אופן.‬
‫לא הצלחת?‬
‫לא, אלוהים.‬ ‫נהגת המונית היחיד בעיר נמצאת ביום חופש‬
‫בגלל שככל הנראה,‬ ‫היא מגלחת את השפם שלה לצורך צילום לדרכון.‬
‫יש! ג'קי טסה לפוקט.‬
‫היא צריכה חופש.‬
‫מעולה.‬
‫אבל אוכל לקחת אותך ליעד שלך עכשיו.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫טוב.‬ ‫-זה לא יימשך עוד הרבה זמן.‬
‫רק אוודא מה שלום המשפחה,‬ ‫עכשיו כשמר סרקיס מת.‬
‫מת?‬
‫אלוהים.‬
‫זה בסדר.‬
‫זו רק גופה. אין ממה לפחד.‬
‫חמודה, את נהדרת. תודה.‬
‫בואי. תשתי כוס תה, נכון?‬
‫נכון?‬
‫בואי.‬
‫טוב, כן.‬
‫הנה זה בא.‬
‫סליחה, מה זאת אומרת?‬ ‫-את תהרסי את האווירה.‬
‫סליחה, אבל לא אוכל לכתוב את רגשותיי ביומן.‬
‫יש לנו דברים לעשות. דברים לתכנן, אימא.‬
‫הדבר היחיד שאת צריכה לעשות כרגע‬
‫הוא לשבת ולחוות את הרגע הזה.‬
‫אבא שלי מת הרגע.‬
‫אני לא רוצה לשבת. אני רוצה לעשות.‬
‫מותק, לא תוכלי לחסום את האבל מחייך‬
‫ולא תוכלי לברוח מהכאב.‬
‫את צריכה להרגיש את הרגשות האלה.‬
‫אפילו אם זה הדבר הקשה ביותר‬
‫שנצטרך לעשות.‬
‫היי.‬
‫דחפו לי אצבע הלילה.‬
‫סטברוס עשה את זה.‬
‫טוב…‬
‫וואו. איך היה?‬
‫הוא פשוט דחף אותה לשם‬ ‫והשאיר אותה ככה.‬
‫זה מה שאמור לקרות?‬
‫אני לא יודעת. כנראה.‬
‫הכול בסדר?‬
‫אלוהים, את לא בעניין של סטאב, נכון?‬ ‫-לא. איכס. כאילו…‬
‫הוא נחמד, אבל לא. זה לא העניין.‬
‫אבא שלי מת היום.‬
‫הבוקר.‬
‫אני כל כך מצטערת.‬
‫איך זה קרה?‬
‫למה לא אמרת כלום?‬
‫כנראה שפשוט רציתי ליהנות הערב.‬
‫ביום שני כולם ידעו‬
‫ואני אהיה הילדה העצובה הזו שאבא שלה מת.‬
‫אולי.‬
‫ואולי לא.‬
‫כאילו, תוכלי להיות מי שתרצי.‬
‫מבחינתי תמיד תהיי הילדה מהמסיבה‬ ‫שהקיאה לי על הסנדלים.‬
‫אני לא מאמינה שסטברוס דחף לך אצבע!‬
‫מה? הוא חתיך.‬
‫הוא יכול היה להיות כל כך מצחיק.‬
‫הוא הפיל את כולם מצחוק בנאום בארוחת הערב.‬
‫כן. סיום הלימודים שלך היה יום נפלא.‬
‫כן, אלא שהיא לא סיימה את הלימודים.‬
‫ניקול!‬
‫מה? טכנית, זה נכון.‬
‫היא לא השלימה שני קורסים‬ ‫ועדיין חגגה יום שלם.‬
‫סליחה.‬
‫לא התכוונתי להישמע כל כך חריפה.‬
‫קיבלת את הכנות הנוקבת הזו מאבא שלך.‬
‫זו התכונה שהכי אהבתי בו.‬
‫איפה השירותים?‬
‫במסדרון, מצד ימין.‬ ‫-תודה.‬
‫מי זאת, לעזאזל?‬
‫סליחה…‬
‫אלוהים.‬
‫טוב, את פה. אני זקוקה לעזרתך.‬ ‫-אלוהים.‬
‫תתפסי בבית השחי הזה ואני אתפוס כאן.‬ ‫-ומה נעשה?‬
‫נעביר אותו למיטה לפני שהגוף שלו יתקשח.‬
‫קדימה, מהר.‬ ‫-אין מצב.‬
‫אני לא נוגעת בגופה.‬
‫למה לא?‬ ‫-כי אני לא רוצה.‬
‫ממה את מפחדת?‬
‫יש שם בני משפחה שצריכים להיות עם יקירם.‬
‫הם צריכים להיפרד ולעכל את האובדן.‬
‫את רוצה שהם יעשו את זה עם גוויה בכיסא?‬
‫אלוהים.‬
‫זהו זה… את תצליחי.‬
‫מנהל הלוויה נמצא בדרך.‬
‫אם יש למישהו משהו לומר,‬
‫זה הזמן לעשות זאת.‬
‫אל תחשבו יותר מדי.‬ ‫כל דבר שלא יהיה… תוציאו אותו.‬
‫"כשאני מביטה בעיניך אני רואה גן עדן"‬
‫אריקה!‬
‫"העולם הזה שמצאתי‬
‫"טוב מכדי להיות אמיתי"‬ ‫-מה את עושה?‬
‫זה השיר האהוב על אבא. שתקי!‬ ‫-את הורסת את הרגע!‬
‫"עומדת לצידך‬
‫"רוצה כל כך לתת לך"‬
‫תוכלו לשיר גם.‬
‫"את האהבה שבליבי‬
‫"שאני מרגישה אליך"‬
‫אתן יכולות, קדימה.‬
‫"שיגידו שאנחנו משוגעות‬
‫"לא אכפת לי‬
‫"שים את ידך בידי, מותק‬
‫"אל תביט לאחור‬
‫"שהדרכים סביבנו‬
‫"יתמוטטו‬
‫"מותק, אנחנו נצליח‬ ‫אם נישאר לב אל לב‬
‫"נוכל לבנות את החלום הזה יחד‬
‫"נעמוד איתן לנצח‬
‫"שום דבר לא יעצור אותנו עכשיו‬
‫"וכשייגמרו האוהבים בעולם‬
‫"עדיין נהיה יחד‬
‫"שום דבר לא יעצור אותנו‬
‫"כן"‬
‫אלוהים, סליחה!‬
‫אני ממש מצטערת.‬ ‫-זה בסדר, מותק.‬
‫בואי הנה. קדימה.‬
‫קדימה.‬ ‫-לא, זה בסדר.‬
‫הוזמנת. קדימה.‬
‫כן.‬ ‫-בואי.‬
‫תודה.‬
‫תנו לאבא חיבוק גדול.‬
‫להתראות, אבא.‬
‫תודה.‬
‫כל הכבוד.‬
‫תודה. על העזרה שלך.‬
‫אבא שלי מת כשהייתי ילדה.‬
‫המשפחה שלי ממש לא התמודדה עם זה ככה.‬
‫שאני אמות.‬
‫מישהי פופולרית.‬
‫- איימי קוואן, גאז הילי, אימא‬ ‫שיחות שלא נענו -‬
‫אלוהים, ליב, איפה את?‬
‫אחיך התקשר ואמר שנעלמת.‬
‫תירגעי, אני ליד קנברה.‬
‫מה את עושה שם?‬
‫יש לי בדיקה פסיכיאטרית.‬ ‫-מה? למה?‬
‫זה סיפור ארוך. אל תדאגי.‬
‫תראי, חשבתי על מה ששאלת אותי,‬
‫אם היינו חברות לו נפגשנו היום.‬
‫איימס, אנחנו לא צריכות להיכנס לזה עכשיו.‬
‫ו… למען האמת?‬
‫לא.‬
‫אני לא חושבת שהיינו חברות.‬
‫אבל לא נפגשנו בגיל 40.‬
‫אנחנו לא חברות בגלל שאנחנו גרות בשכנות,‬ ‫או בגלל שהילדים שלנו לומדים באותו בית ספר.‬
‫אנחנו חברות כי חלקנו את החיים יחד.‬
‫את יודעת, לילות שכרות, אהבות שהרסו אותנו.‬
‫אלוהים, התספורות הנוראות…‬
‫אז לא אכפת לי מי אנחנו היום.‬
‫כי מבחינתי תמיד תהיי הילדה‬ ‫שהקיאה לי על הסנדלים.‬
‫ואני תמיד אהיה הילדה‬ ‫עם הרגליים שהכי רגישות בעולם לדגדוגים.‬
‫פאק, את רגשנית.‬
‫אפשר לקבל את המברשת שלי, בבקשה?‬
‫מי זו?‬
‫אלוהים. איזו זרה שתפסתי איתה טרמפ.‬
‫טוב, שלחי לי צילום של לוחית הרישוי שלה‬
‫במקרה שהיא תרצח אותך‬ ‫ואצטרך לנקום את מותך.‬
‫בסדר.‬
‫איזו שיחה נהדרת. כל הכבוד.‬
‫שלום, מר וגברת קוואן.‬
‫את מסריחה מאלכוהול.‬
‫זו בגלל האוסטרלית הזו, נכון?‬
‫הם מסתובבים שיכורים ברחובות‬ ‫עם הבירה המרה שלהם.‬
‫למה שלא תהיי חברה של פמלה צ'אנג?‬
‫אבא של ליב מת היום, בסדר?‬
‫נוכל פשוט לקחת אותה הביתה?‬
‫איפה מגש הלזניה שלקחת?‬
‫תקפידי לקבל אותו בחזרה,‬ ‫הוא היה שייך לדודה שלך, פאט.‬
‫אמרתי לך שתגיעי בזמן.‬
‫תודה. זה היה יום מוזר, בלשון המעטה.‬
‫אין בעד מה.‬
‫עכשיו עופי מפה.‬
‫אני מאחרת לדייט מהבאמבל.‬
‫בהצלחה.‬
‫היי, הגעתי לבדיקה‬ ‫לטובת בקשת הגרין קארד שלי.‬
‫אוליביה הילי?‬ ‫-כן.‬
‫הנה את. כתוב כאן שאת גרה בסידני.‬
‫כן. אין לך מושג מה עברתי כדי להגיע הנה.‬
‫אז היית צריכה לבקש פגישה בזום.‬
‫גאז, אני לא יכולה לדבר. אחזור אליך.‬ ‫-לעזאזל, ליב!‬
‫את עושה את החרא הזה‬ ‫כמה ימים לפני החתונה שלי?‬
‫איזה חרא?‬
‫אני מבין שאת כועסת על אימא,‬ ‫אבל להיעלם ליום שלם?‬
‫כולם השתגעו בגלל שהחמצת את החזרה.‬ ‫היית אמורה לעזור עם היין. ואפילו לא סימסת?‬
‫ידעתי שתצליחי להפוך למוקד תשומת הלב‬ ‫ביום החתונה שלי.‬
‫מה… לא נכון. זה לא…‬
‫פשוט שכחתי לגמרי ו… אני אהיה שם.‬
‫אתה יודע מה? אני… אני מבטיחה שאהיה שם.‬
‫החתונה שלך תתנהל למופת.‬
‫גברת הילי, אני מוכן.‬
‫תודה.‬
‫תרגום כתוביות: גיא ברדך‬