-Моргни двічі, якщо чуєш. -Вона в нормі?
Це не допомагає.
-Лікар є? -Я був на курсах першої допомоги.
Це було дуже давно.
Так, але я все пам'ятаю. Ну, переважно.
Дзвоніть у швидку.
Гей, Лів, як почуваєшся?
Я сказала свою промову?
Ні, ти вирубилася.
Можеш назвати день тижня?
Боже, Дагу. Я не Ейнштейн.
-Чекай. Гаразд, нам потрібна вода. -Так.
Господи!
-Якого… -Якого біса?
-Щоб привести тебе до тями. -Я при тямі.
Вона зневоднена.
-Ось, випий це. -Боже.
Це вино.
О боже.
Це дивним чином знайомо.
Усе гаразд. Серйозно, я в нормі. Народ, повертайтеся. Веселіться.
Нам потрібен катафалк.
-Що? Я не мертва. -Я поїду з тобою.
Ні, повертайся і підтримуй вечірку.
-Ти здуріла? -Це має бути найкраще весілля у світі.
Нехай триває далі.
ВЕЛМАНІЯ
А це вилітає мій рейс.
Чорт! Забронюю інший. Дай телефон.
Ти не можеш летіти в такому стані.
Я маю сісти на літак ввечері, якщо запускатиму шоу.
Прошу тебе, хоча б раз можеш серйозно поставитися до здоров'я?
Ґарете, принесеш їй лимонаду?
-Мамо… -Отже.
-Що з нею не так? -Нічого.
Ви маєте історію втрати свідомості?
Типу того.
Що означає «типу того»?
Можливо, це бувало раніше.
-Як часто? -Не знаю. Із дюжину разів.
За все життя?
Ні, відтоді як приземлилася в Австралії.
Що? Ти тут усього кілька тижнів.
Боже, Олівіє…
-У неї епілепсія? -Ні. Боже. Можна я піду?
Ваші показники в нормі.
-Бачиш? Мої показники чудові. -Я сказав, у нормі.
Можливо, це не фізичне. Можливо, це панічна атака.
У вас стрес? Ви стривожені?
Вона носиться, як божевільна,
у спробі повернутися до Нью-Йорка.
Так, заради роботи, мамо.
Увечері в мене літак. Я можу летіти?
-Звісно, ти… -Припини.
На вашу професійну думку, чи можу я летіти сьогодні ввечері?
-Авжеж. -Так. Для мене цього достатньо.
Гаразд.
-Сюди, викочуємося. Уперед. -Олівіє.
Ні, мені потрібен рейс увечері.
Зачекайте.
Ґазе, де катафалк?
-Можеш почекати секунду? -Ні.
Я забираю валізу і їду в аеропорт.
Якщо ніхто з вас мені не допоможе… Таксі!
О боже. Чорт.
Боже. Яка адреса? Що це за лікарня?
Послухай себе. Ти нездорова.
-Я в нормі. -Ти не в нормі.
Часті відключки не є нормою.
Народ, серйозно, просто повертайтеся на весілля.
Усе… Усе гаразд, чесно.
-Я не залишу тебе саму в цьому стані. -Ми не підемо.
Це не про мене, пам'ятаєш?
-Ти знепритомніла на весіллі. -Так, вітаю вас, народ!
Ви мали рацію. Сімейна невдаха знову завдає удар.
-Молодець. -Що? Ми тебе так не називали.
Просто йдіть, прошу!
Серйозно, насолоджуйтеся весіллям. Насолоджуйтеся вашим шлюбним життям.
-Ні, якби ти просто… -Просто відваліть!
Ідіть!
Знаєш що, Лів? Маєш рацію, цей день не про тебе.
Щасти тобі на новій роботі.
Чудові святкові слова в особливий день твого брата.
-Це так трагічно. -Це так нудно.
Даз не має знати, на що це перетворилося.
Не можна робити фото, викладати сторіз.
-Даз жахнеться. -Так.
-Допомагає нарощувати масу. -Ого, стільки протеїну.
-Так. -І ти кажеш, це на день?
Захопливо.
Ви не можете йти зараз. О ні, ви… Ви пропустите… шоу!
Сюди. Так, повертайтеся на місця, добре.
Не можна, щоб люди йшли.
Це весілля, а не захват заручників.
Усі весілля — це захват заручників.
І ми маємо веселитися для Лів, тож розважай людей.
Іві, попроси принести десерт і випивку.
-Мені 12. -Ну, то не пий нічого.
-Можна допомогти? -Так, Арчі, розважай гостей.
-Як? -Ти чарівний. Використовуй це.
Поставите «Макарену»?
Так.
Гаразд, усі, ми готові веселитися?
Це відбувається.
Боже, шкода, що я не п'ю.
-Дагу! Діти! -О, який жах.
Так. Ну, щасти з цим.
О боже, це як… Зафільмуй це. Зафільмуй для нього.
Так!
Дякую.
Вибач за зіпсоване весілля.
Воно не зіпсоване.
Ні, лише ненавмисна зрада,
непритомна сестра й поїздка в лікарню.
Вітаю в родині Гілі.
Ми можемо це врятувати.
Я не знаю, як.
О, дякувати богу, ви повернулися.
Так. Що ж, не брешіть. Як тут усе було?
Так…
до біса похмуро.
Гаразд, Айзеку.
Добре.
Як Лів?
Виявилося, що вона часто непритомніє,
але лікар дозволив їй летіти в Нью-Йорк.
-О боже. -Я на секунду.
Дуже вам дякую, народ, за ваше терпіння.
Ми з Далбертом просто хотіли…
Це наше весілля! П'ємо й веселімося!
-Що ти робиш? -Будемо розважатися!
Так!
Є місце в першому класі, і виліт за годину.
-Скільки? -Двадцять сім тисяч доларів.
Ви серйозно? Думаєте, я цариця Савська?
Ви хотіли маленьке диво.
Якби ви могли почаклувати з економкласом,
було б чудово.
Зачекайте.
Допоможеш?
Я не повезу тебе в аеропорт.
Ого.
Дякую, що підтримуєш свою доньку у важкий час.
Олівіє, існують речі, які важливіші за роботу.
Каже жінка, яка не могла встати з дивана, коли її звільнили.
-Моя робота мене не вбивала. -О, мамо, ти просто не розумієш.
Останні 15 років я працювала, щоб зараз бути там, де я є.
Пані Гілі?
Добре, у нас є рейс із двогодинною пересадкою в Гонолулу.
О, гаразд, чудово.
І тригодинною пересадкою в Денвері.
Далі швидкий рейс до Атланти, і це економклас.
Ну, а коли я буду в Нью-Йорку?
-У вівторок. -Ні.
Вибачте, я маю бути там через 24 години.
Хвилинку.
Я боюся, що ці втрати свідомості можуть означати щось серйозніше.
Ну, у Нью-Йорку цього не трапляється. Справа в цьому місці.
То ось і все? Ти просто втечеш від своїх проблем?
Так, саме це я і роблю.
Гаразд. Я здаюся.
Добре.
Їдь. Роби все, що хочеш.
Але не очікуй, що я готуватиму тобі ліжко
щоразу, коли ти удостоюватимеш нас візитом.
Добре.
Це як із твоїм батьком, усе це знову.
Він не дбав про себе. І що з ним сталося?
От чорт! Мамо!
У тому, що сталося з татом, була винна я, а не він.
-Що? -Я змусила його плавати того дня.
Він сказав, що йому недобре, а я змусила його плавати.
А тоді він захотів додому.
Сказав, що дуже втомився,
а я… відплила далі, тож він поплив за мною.
Це була я.
Дякую за очікування.
Отже, я начаклував маленьке диво
і знайшов місце на рейс, що доставить вас вчасно.
Реєстрація закривається за 45 хвилин. Встигнете?
Пані Гілі?
Мені бронювати вам квиток?
Вони не танцювали зі мною конгу. Невдахи.
Але все вже добре. Весілля просто чудове. Там твій дух.
Місію виконано.
Дякую за весілля, і за це також.
Усе гаразд?
Так. Мама думає, що мені набридло жити.
Вона за тебе хвилюється, знаєш? І я теж.
Не треба.
Консульство, вечірка Арчі, тепер весілля…
Гей, я тебе люблю, але я не робитиму цього зараз, добре?
Добре. Зосередьмося на наступних 24 годинах.
Ти сядеш на цей літак, зачаруєш тих телепродюсерів,
і ти будеш зіркою.
Серйозно. Я так тобою пишаюся.
Ти будеш крутою на цій роботі.
О, я крута, чи не так?
Не забувай про мене.
Скоро всі хотітимуть бути твоїми друзями.
Ні.
-Боже, твоє обличчя. -О боже.
Я рада, що ти приїхала.
-Справді? -Здебільшого.
-Так. -Я сумувала за тобою.
Тільки висадка.
-Не затримуйтеся. -Так. Дякую.
-Тільки висадка. Швидше. -Дякую.
Це чудово. О господи.
-Я тебе люблю. -Я тебе люблю.
Щасти тобі.
Рухайтеся.
Знак каже, дві хвилини. Ми стояли 30 секунд.
Ідіть уже.
Так-то краще.
Усе гаразд?
Ні.
Ви боїтеся літати?
-Просто… -Так.
Ось. Візьміть це.
Це гематит. Він заземлює.
Так.
Дякую.
Куди його вставити?
О ні, це не всередину. Просто тримайте його, наскільки я знаю.
-Дякую, це дуже мило. -Усе гаразд.
Вітаю, пані й панове. Це ваш капітан.
Усі на борту, тож ми вирушаємо за розкладом.
-Екіпаже, приготуйтеся до зльоту. -Чекайте. Це літак.
-Так. -Не треба заземлення.
Ми хочемо бути в повітрі.
От чорт. О боже.
О, любий Ісусе.
-Дайте мені камінь. -О ні.
Дайте мені камінь.
-Візьміть це. -Що це?
Ксанакс, дорогий.
Так.
О боже, я не можу повірити, що це наше весілля.
І я в захваті від того, що ти там зробив.
Я ніколи не бачив тебе таким.
Я просто себе спитав, що зробила б Лів?
Так, краще не розвивати в собі цю звичку.
-Ти маєш дати їй трохи спокою. -Чому?
Бо вона твоя сестра.
І послухайся поради того, чия сім'я просто відсутня.
Не сприймай їх як належне.
Це дуже в дусі Лів.
Так, вона справжній геморой, але вона дуже весела.
Я тебе люблю.
І я тебе люблю.
Так!
НЕ В ОФІСІ
Добрий вечір, пані й панове.
Ще приблизно 20 хвилин, і ми почнемо зниження над Нью-Йорком.
У Нью-Йорку зараз мінус два градуси і йде сніг.
О, дякувати богу.
Гей.
Я казав, мені потрібен цей пітчинг.
Ну ж бо, що я тобі казав?
-Якого біса? -Я тут ходжу.
Пішла ти.
Я вдома.
-Привіт. -Дівчино, можна було ще пізніше.
Ну, я змінила рейс. Тепер я тут. Я готова.
-Скільки в нас часу на макіяж? -Вона сяє.
Вона, як сонячна панель опівдні.
-Вибач, це все шкіряне сало. -Макіяж і розклад.
Так, вона іде. Покрий її пудрою.
Вона схожа на аквапарк.
-Уся мокра. -Будь живою.
О господи.
Усі, це Олівія Гілі.
Воррен — контент-лідер мережі «Вайн Енд Дайн».
Белінда — редакторка «Гастрономії щоквартально».
І Роміна — голова видавництва «Кук Енд Бук».
Ще поговоримо.
О боже, я одержима вашим шоу. Я виписую ваш журнал,
і я витрачаю купу грошей на ваші книжки.
О господи.
Я зустріла всіх своїх героїв і не обісралася.
-Вони й мої герої теж, тож не облажайся. -Добре.
-Що це? -Твій розклад на тиждень.
Після запуску я везу тебе в готель,
далі підготовка до зйомки промовідео.
Потім інтерв'ю ЗМІ. Бути о шостій.
-Я беру це на себе, Вал. -Добре.
-Ти зможеш, так? -Так.
-Іди. -Гаразд.
-Швидше. -Добре.
-Куди ми йдемо? -Направо.
-Виглядаєш дивовижно. -Знаю.
-Добре. Добре, вона виглядає… -Дивовижно.
Адекватно.
-Авжеж. -Проблема із запахом.
О, дякую.
Олівіє, ти краще включайся, дитино. Це тобі не якась молодша ліга.
Чудово. Завжди рада тебе бачити, Тайрелле.
Стули пельку, Тайрелле.
-Як твій джетлаг? -О боже, подруго, ти не уявляєш.
Це воно. Як почуваєшся?
Я схвильована.
Нервуюся. Мене може знудити.
Гаразд, це ми.
-Ого, це для мене? -Так.
-О, таке гарне. -Вдягайся. Швидко.
О, нічого собі.
Добрий вечір, усі. Я Валері Джонс.
Вітаю на запуску найбільш очікуваної
телевізійної кулінарної події десятиліття.
«Королівський бенкет».
Скільки говорить Валері?
-Десять хвилин. -Гаразд.
-Тоді почнеться шоу. -Так.
У якій ти часовій зоні?
О боже, я досі в Сіднеї.
Це так смішно, ніби… О, мій годинник.
…провінційних наслідувачів Бурдена.
Усе гаразд?
-Змагальників, а не удавальників. -Вибач.
-Лів, ти куди? -Дай мені секунду.
…готували королям і королевам, султанам і шейхам.
О так, з нею буде весело працювати.
Чорт.
О боже.
О господи.
От чорт.
Алло?
Боже мій. Я…
Я… Я в паніці. Я не можу дихати.
Олівіє?
Вибачте, лікарко. Я не знаю, кому ще дзвонити.
Слухайте, я почуваюся так, наче тону, але я зовсім не у воді.
Ви сказали, усе добре. Тоді що зі мною?
Фізично з вами все гаразд,
але схоже на те, що у вас панічна атака.
Я загубила годинник мого тата, і я зараз маю бути на сцені
перед важливими людьми. Я виглядаю жахливо.
Я така невдаха!
Хіба невдаха здолала б медичні перешкоди в термін,
який сама назвала?
Лів, ви можете це зробити.
Справді?
Справді.
Ви надокучливо нестримна.
Але вам підуть на користь психотерапевтичні сесії.
О боже, у жодному разі.
Це не соромно. Я десятиліттями ходжу на терапію.
Зараз у мене немає часу на десятиліття терапії.
Гаразд, Лів. Ось, що мені допомагає.
Закрийте очі.
Відчуйте ваші стопи на землі.
Ось так. Заземліть себе.
Дихайте глибоко
і рахуйте до десяти…
повільно.
Це допомагає мені у важку мить, так?
Але пам'ятайте, Лів, це не замінить роботи над собою.
Так, ви втекли від проблем до Нью-Йорка,
але тим самим ви просто поставили їх на паузу.
…наші три блискучі судді.
Наш перший суддя — всесвітньо відомий шеф,
легенда нью-йоркського ресторану із трьома мішленівськими зірками,
Тайрелл Джеймс.
Так.
Супермодель, міжнародна сенсація в області їжі і феномен соціальних мереж,
Джіанна Де Лука.
Так, усе гаразд.
І нарешті.
-Зіркова авторка журналу «Бенкет»… -Чотири. П'ять.
-…шанована гастрономічна журналістка… -Шість.
-…із самої Австралії… -Сім.
-Вісім. -…Олівія Гілі.
Дев'ять.
Десять.
Я ЛЮБЛЮ ДАЗА Я ЛЮБЛЮ ҐАЗА
Ти це бачив? Що з нею?
Усе гаразд, пані?
Ти була така кумедна вчора ввечері.
Усі австралійці такі веселі від природи?
Ні, тільки я.
Ти сповнена життя, як на ранній підйом.
-Справді? -У порівнянні.
Ну, знаєш, я не пила багато,
рано пішла спати, пробігла п'ять кілометрів на доріжці,
а тепер їм мюслі, які дуже щільні.
Ну, що ж, пані Здорове Життя.
Я знаю, гаразд?
-Так, ти готова. -Дякую.
Як почуваєшся?
Насправді я нервуюся. О, дякую.
Спробуй це.
Від тривоги й щоб заспокоїтися.
Нанеси на зап'ястя.
ҐАЗ ГІЛІ ПРОВЕДІТЬ, ЩОБ ВІДПОВІСТИ…
Нам потрібна Лів…
Так, гаразд. Я іду.
Лів на майданчик.
О, чудово. Дякую.
-Ну ж бо, швидше, люди. -Гаразд, усі сідайте.
До запуску маємо шість промороликів.
Нам треба перейти до інтерв'ю.
Готові?
-О боже, Ґаз. -Заблокуй його.
Лів, з мамою стався нещасний випадок. Візьми свій клятий телефон.
-Важливий день, га? -Так.
Ти виглядаєш дуже природньо в камері.
-Справді? -Так.
О, чудово.
Як почуваєшся?
Дуже добре.
Переклад субтитрів: Сабіна Дадашева