Anzo!
Anzo.
KDO JE ERIN CARTEROVÁ?
Harp!
Brýle.
Erin.
Konečně. To jsi nedostal moji zprávu?
Dostal. Všechny. Viděl jsem i ty zmeškané hovory.
Musím vědět, jestli tu fotku odeslal.
Mám toho teď trochu moc, víš?
V lese našli tělo. Poblíž Espinelves.
Sakra.
To není dobrý.
Nenašli žádný doklady ani důkazy. Forenzní asi taky moc nezmůže, ale ne,
není to dobrý.
Jenom musím vědět, že po mně ani mojí rodině nikdo nepůjde.
Počkej. Moment.
- Jsi tam ještě? - Jo, jsem.
Tak co? Odeslal ji?
Vypadá to, že tu fotku poslal.
A víš komu?
To číslo má uložené jako „Valerii“.
Valeria? Ty víš, kdo to je? Půjde po mně někdo?
Je to Agustínova asistentka. Byla to rozmazaná fotka.
Šance, že tě podle ní někdo vystopuje, je prakticky nulová.
„Prakticky nulová“ nezaručí, že je moje rodina v bezpečí.
To tělo nech na mně, jasný?
Nesmíš na sebe víc upozorňovat,
tak zůstaň doma, buď v klidu a snaž se nestrachovat.
- Erin! - No jo, dobře.
Harp. Pojď, už musíme jít.
Ne.
Já se tě neptám.
Hraju si s kámošema.
Můžeš prosím tě vylézt?
No tak. Pojď, prosím.
Harp!
Ahoj, Penelope.
Moje oblíbená sousedka Erin.
Mohla bys prosím tě pohlídat Harper?
Domů trefí, ale já musím jít.
Volali ze školy, že potřebují supl na tělák.
Nevadí?
V pohodě, může si s námi dát oběd.
Ne, to není třeba.
Mně to nevadí a jí pořádné domácí jídlo jedině prospěje.
Děkuju.
Není zač.
Harp!
Penelope tě pohlídá. Já se brzo vrátím, tak se bav!
Co za matku nechá dceru samotnou v bazénu?
Estradová.
- Haló? - Erin Carterová.
Tady Daniel Lang.
- Daniel Lang? - Viděli jsme se nedávno.
Kvůli tomu, že můj syn Dylan pojal svůj cvičný test poněkud umělecky.
No jistě! Promiňte. Má se Dylan dobře?
Je v pohodě. Chci s vámi probrat něco jiného.
Nechcete s manželem přijít na večeři, ať to neřešíme takhle po telefonu?
- Nemusí to být žádný nóbl podnik. - Jasně.
Určitě, to zní skvěle. Tak mi dejte vědět kdy a kde.
Tak jo, paráda.
Dobře, mějte se.
- Vy jste Valeria Estradová? - Ne.
Počkejte!
Vypadni!
- Klid. - Koukej vypadnout.
Uklidni se.
Někdo ti poslal fotku. Smaž ji.
- Proč? - Jde o nedorozumění.
- Polož ten nůž. - Nepoložím.
Polož ho.
Ne.
Co to do prdele...
To bylo fakt hustý.
Co jsi zač?
Tak jo.
Tvůj šéf ti poslal moji fotku, ale s někým si mě plete.
Vážně? Kdo si myslí, že jsi?
Podívej, potřebuju vědět, kdo všechno ji má.
A ty ji smaž.
Na tohle nemám čas.
- Tak si ho udělej. - No tak... Musím jít.
A ty odsud musíš vypadnout.
Vrať mi ho!
Jestli ten kufřík chceš zpátky, smaž tu fotku.
- Nevíš, s čím si zahráváš. - O to přesně jde.
Tak jo, poslouchej.
Agustína včera někdo srazil a ujel.
Zapletl se s nějakými grázly.
Ráno jsem na mobilu našla tvoji fotku,
protože chtěl zjistit, kdo jsi.
To jsem nevěděla. Přeju ti upřímnou soustrast.
Jak víš, že mám tu fotku?
- Dobrá otázka. - To teda.
- To je někdo od tebe? - Ne.
Kurva.
Kde jsou?
No tak! Kde?
Ty mrcho!
Běž!
Do hajzlu.
- Do prdele. - Valerie!
Dělej, běž! Pohni!
Sakra, to byly moje prachy!
Kurva.
Hej! Co to děláš?
Pojď!
Honem!
Nezastavuj! No tak.
Ty běž tamtudy!
Běžte!
Ne!
Kurva.
Šlápni na to!
Co jsou zač?
Dělají pro Agustínova šéfa. Jsou to zločinci.
Než umřel, všechno bylo v pohodě. A dneska k nám přišli,
začali nám procházet složky a...
- Nevím, jak se to řekne. Comptes. - Účty?
Jo. Prý se jim ztratily peníze a viní z toho mě.
Vždyť za to můžeš ty.
Jo, to oni ale nevěděli.
Chytře jsem si ulívala po troškách, když Agustín ty prachy pral.
Kdyby neumřel, nikdy by to nezjistili.
Prali přes Agustína peníze a tobě přišlo jako dobrý nápad je okrádat?
Ty to nechápeš. Jenom jsem chtěla lepší život.
Kolik?
Dvanáct.
Ukradla jsem 12 032 euro a kvůli tobě jsou pryč.
Vždyť tě škrtil. Snažila jsem se ti pomoct.
Kdybys za mnou nepřišla,
byla bych dávno pryč. Takže mi ty prachy do zítřka buď seženeš,
nebo tu tvoji fotku rozešlu všem v Agustínově adresáři. Měj se.
To ne, Va...
Valerie!
Máš čas do zítřka.
Sakra.
Důstojník Martín?
Ano.
Pérez ze zvláštních jednotek. Díky za ten tip.
Jak je?
Dobře.
Podívej...
Díky těm informacím jsme kápli na ty gangy.
Máme jména, informace i plány.
Chceš je vidět?
Jo. Jasně, že chci.
Odvedl jsi pěkný kus práce. Jsi dobrej polda, jako tvůj táta.
Jasně.
Počkej, Sonio.
- Už ji identifikovali? - Jo.
- Předali jsme to médiím. - Co je zač?
Margot Müllerová.
Hledá ji britská policie.
Ozbrojená loupež, přepadení a krádež.
No do prdele.
To je asi dobře. Aspoň to není žádná normální ženská.
LONDÝN, ANGLIE
Emily. Jdu si pro tebe, Emily.
A mám tě.
Mám tě...
Už jsi douklízela?
Ne. Promiňte.
Pojď sem, poklade.
- Ano? - Zapni si zprávy.
Margot Müllerovou našli mrtvou. V Barceloně.
Počkej. Cože?
ZAVRAŽDĚNÁ IDENTIFIKOVÁNA JAKO MARGOT MÜLLEROVÁ
Panebože...
- Co to děláš? Nech toho! - Dejte mi chvilku. Prosím.
- Nesahej mi na počítač. - Prosím, jenom...
Volám policii.
Tady to je. Pizza pro všechny!
Služce děkovat nemusíš. Dostává zaplaceno.
Jsem Harper.
Nech toho, nebo tě její máma zabije.
- Dělám si srandu. - Jo.
Jdu na záchod.
Vím, že máš práci, ale měl jsi být doma
a pomoct mi s přípravou na ten tenisový turnaj.
Nefňukám. Jenom se ptám, kdy se vrátíš. To teď nesmím?
Jo, já vím. Já vím, já...
Jo.
Copak?
- Promiňte. - Počkej.
Pojď sem.
Máš zacuchané vlasy.
Po plavání si je musíš pořádně rozčesat. Posaď se.
Jako malý byl Antonio rozkošný. To už kluci bývají.
Pak se z nich ale stanou jejich tátové.
Mrzí mě to.
Za to ty nemůžeš.
To nemyslím.
Omlouvám se.
Že jsi ho praštila?
Tvoje máma říkala, že se smál tvému zraku.
Co s ním máš?
Vidím zhruba takhle.
Jenom po okrajích zorného pole.
Je to vrozená vada.
Po mámě, nebo po tátovi?
Asi po tátovi.
A kdo je tvůj pravý táta?
To nevím.
Máma o tom mluví nerada.
No, nechci ti dělat problémy,
ale když ti lidi na něco nechtějí odpovědět,
o to víc by ses měla vyptávat.
- Nazdar. - Ahoj.
Někdo tady změnil styl.
To vidím.
Penelope mě učesala.
Moc ti to... sluší.
- No jasně. - Fakt sluší.
Aspoň se mnou trávila čas.
Harp!
Viděls to?
Penelope se mě tím účesem akorát snaží nasrat.
Ale no tak.
Třeba... Zkus mě vyslechnout.
Třeba ji jenom chtěla nějak zabavit.
No jasně.
Vyšla ti vstříc a dohlídla na ni.
- Proč to do prdele... - Ukaž.
Díky.
Vážně jí to celkem sluší. Nechtěla jsem ji tam nechávat,
ale neměla jsem na výběr.
Já vím. A Harper to ví taky.
Otoč se, prosím.
Před týdnem jsme zašly do obchodu
a od té doby chci zpátky...
svůj starý život.
To chvíli potrvá.
Poslední varování.
Drž se od těch gangů dál.
Přestaň je vyšetřovat.
Erin, měli bychom jít.
Erin!
Sakra.
To je on.
- Dobrý večer. - Dobrý.
- Ráda vás vidím. - Nápodobně.
- Daniel. - Jordi.
Varuju tě, že jsem milkshaky nedělala celou věčnost.
Penelope na ně má přístroj.
A taky stroj na zmrzku.
V tomhle je trochu výjimečná.
Její manžel si to asi nemyslí.
Hádali se po telefonu.
Harper Carterová, stává se z tebe pěkná drbna.
Tak jo...
- Máš nějaké fotky dětí, když byly malé? - Mých dětí?
- Jasně. Chceš je vidět? - Jo.
Dobře.
Jdeme na to.
Asi jsem vyhodila pojistky.
- Víš, kde jsou? - Myslím, že tamhle.
Tak jo. Uvidíme, jestli je dokážu nahodit a nepodpálit to tu.
Jdu na to...
Sakra...
Co se děje, Harper?
Dylana už vyhodili ze tří škol. Teda...
Dylana už vyloučili ze tří škol,
a kdykoliv ho nechám zapsat do nové,
musím zajistit, že se bude chovat slušně, a většinou jim ještě štědře přispět.
Každopádně mi jde o to, že bych ho rád ze školy odhlásil sám
a zařídil mu domácí výuku.
Aha, dobře.
A chcete, abych ho učila já.
Ano.
Na plný úvazek.
Počkat. Takže by Erin musela odejít ze školy?
Jo. Já jí ale zaplatím tolik, kolik by dostala tam.
To bude nákladné.
Já to beru jako investici.
A...
co kdybych potřebovala část předem? Šlo by to?
Zase tak špatně na tom nejsme.
Jistě. Můžeme se domluvit na nástupní prémii.
Jasně.
Podle mě je to hrozný nápad.
Aha.
Dylan se vás jenom snaží vyprovokovat.
Když ho odhlásíte ze školy, tak vlastně vyhrál.
- Říkala jste, že potřebuje doučování. - Ano, po škole.
Nebylo lehké se na té škole dobře zapsat
a nehodlám riskovat pro někoho, kdo si to může za pár měsíců rozmyslet.
To mi zase křivdíte.
Vždyť jste si objednal skoro celé menu,
abyste si mohl vybírat.
Promiňte.
Omlouvám se... Volá mi Olivie, musím to vzít.
Jasně.
Děje se něco?
Možná jsem vám neměla volat, ale... Měli jste slyšet, jak křičela.
Jsem rád, že jsi zavolala. Vážně.
Děkuju.
Má za sebou těžký týden,
ale už usnula a vypadá, že je v pořádku.
V pořádku?
Erin, tvoje dcera viděla, jak jsi někoho zabila v supermarketu.
Měla by si promluvit s odborníkem.
Děkujeme.
Jsme vážně rádi, že jsi zavolala. Půjdu za ní.
- Tak jo. - Zatím.
Jasně.
Měj se.
Co se děje?
Nic.
No dobře.
Harper byla přesvědčená, že máš zbraň.
Nechala mě prohledat půdu.
No jo.
Jo, je teď...
Je teď dost mimo.
To teda.
Jo, je.
A ty...
Ty jsi na tom úplně stejně.
Tak jí sežeň pomoc, Erin.
Seženu.
Děkuju ti.
Dobrou.
Tak jo.
Někam s ní zajdeme.
Zítra?
Zítra asi ne, ale co příští týden?
Jasně.
ZPRÁVA
PŘINES MI TY PENÍZE, NEBO TU FOTKU ODEŠLU.
A tohle?
Jo.
Ten nedám, hodně pro mě znamená. Ne.
Je to dárek od mámy, takže ne.
Tak nic.
Promiňte.
Do prdele práce.
Tak co?
Mám ty peníze.
Super. Kdy se setkáme?
Ve čtyři.
Jsem v motelu.
Pošli mi adresu.
Hnedka. Tak přijď včas.
Dobře.
Kreslíš hezky.
Ti lidi v tom supermarketu měli taky masky, že jo?
To nejsou oni.
Ty si to možná nemyslíš,
ale když se nám stane něco špatného,
náš mozek si to občas přebere po svém.
A to nás může děsit.
Já se nebojím.
Teď už ne.
Je mi jich líto.
Proč?
Protože jsou mrtví.
Proč myslíš?
Ty už jsi je někdy viděla?
Co se tu děje?
Tohle je Lucia. Pracuje v nemocnici a...
- Já vím. Ptám se, co se tu děje. - Těší mě.
Prosím vás. Ptám se, co se tady děje.
No...
Jordi chtěl, ať si promluvím s vaší dcerou.
- Na tomhle jsme se nedohodli. - Dohodli.
Jenom jsme se neshodli na čase.
Ráno jsi tu nebyla a nebrala jsi mobil.
- Jela jsem si vyčistit hlavu. - Jela?
Udělal jsi mi to za zády.
- To není pravda. - Ale je.
O těchhle věcech rozhodují oba rodiče.
Tohle byste neměli probírat před Harper.
Jordi.
Harper?
No tak.
Přestaň.
Vytrhala jsi moje kresby.
- Byla jsi z nich rozrušená. - To spíš ty.
Proč nemám žádné fotky z dětství?
Cože? Máš.
Jo, až když mi bylo pět nebo šest.
Penelope má fotky Antonia a Olivia zase svých dětí.
Proč ty žádné nemáš?
Dobře, poslouchej. Mám tě nejraději na celém světě, ale...
nebyla jsem dobrá máma.
Když jsi byla malá, nechala jsem tě u někoho jiného.
Nezvládala jsem to a...
Nejsem na to pyšná.
Děláš ze mě blázna.
Nejsi blázen. V pondělí jdeme k očnímu.
Zkontroluje ti oči a...
Tady nejde o moje oči.
Někoho jsi zabila.
Nejde tu o mně, ale o tebe.
Hej.
Kdybys věděla, co všechno pro naši rodinu dělám...
Nevím.
- Navíc kvůli tobě nemám kámoše. - Dobře, ale co s tím mám dělat?
Udělám cokoliv. Jen mi řekni co.
Všichni rodiče dneska soutěží v tenisu,
ale ty na to určitě nemáš čas a zase někam zmizíš.
V tenisu?
Jo.
Říkal jsi, ať se nějak zabavím.
To jo.
Znáš nějakou Margot Müllerovou?
Ne, proč?
Identifikovali to tělo z lesa.
Nesmíš mi lhát.
Taky ti nelžu.
Tak jo, poslouchejte.
Hrajou se dva krátké sety a remíza se rozhodne tiebreakem.
Hádej, proti komu hrajeme jako první.
Přesně tak.
Ať se daří.
Jo, hodně štěstí.
- Do toho! - Jo, mami!
Do toho, Bruno!
Aut!
- To jsi... - Ten byl můj, jo...
Aut.
Soustřeď se.
Aut.
GAMY SETY
Další game! Penelope a Bruno tak vyhrávají první set.
Nebudu se omlouvat za to, že jsem Luciu pozval.
Harper má pravdu.
Problém je ve mně.
Víš, proč chtěla, abys dneska šla hrát tenis?
Protože ví, jak moc ho nesnáším.
Ne. Protože si myslí, že jsi úžasná.
Chce, aby všichni viděli její milovanou, hodnou a úžasnou mámu.
Děkuju.
Jsme na to dva. Víš to, že jo?
Až do smrti.
Mám!
Co to děláš? Jsi fakt neschopná.
Jo!
To dáš!
Tiebreak.
Mám.
Moje žena, dámy a pánové.
Mečbol.
Rozhodující bod.
- No tak! - Jo!
Konec zápasu.
Gratuluju.
- Nepotřebuju tvoji zasranou pomoc. - Smůla, skvělá hra.
No teda, to byla hra. Gratuluju.
Díky.
Takže jsi je nechala vyhrát.
Potřebovala to. A poražení sklidí víc sympatií.
Tady tě máme!
Dáte si šampaňské?
- Díky, že jsi na nikoho nekřičela. - Není zač.
Alespoň si můžeme v klidu užít zbytek turnaje.
Zapomněla jsem vám říct, že mám kurz jógy ve White Lilly.
Určitě to můžeš zrušit, ne?
To jo, ale asi by mi to prospělo.
Mohla bych se uvolnit a najít vnitřní klid. Vážně ho potřebuju.
Dobře.
Tak jo.
Brzo budu zpátky, tak vás budu moct vyzvednout.
To nemusíš.
- Dobře. - Tak zatím.
Kde sakra jsi?
Trochu jsem se zdržela, ale už jedu. Je tu provoz.
V neděli? Víš, co si myslím? Že se neukážeš.
- Měla bych tu fotku prostě odeslat. - Můžeš se uklidnit?
Říkám, že už jedu. Nedělej blbosti.
Do hajzlu.
Podívej.
Něco pro tebe mám.
Pro mě?
Proklepl jsem si Erin.
Co že jsi udělal?
Sakra, Emilio.
Tohle všechno o Erin. Byla to rychlovka.
- No a? - Jak to myslíš?
Ty to neotevřeš?
Takže ty si jako polda a můj kámoš myslíš...
že je v té obálce něco, kvůli čemu bych si ji neměl brát?
To bych neřekl.
Já jí věřím.
Dobře.
Je to vlastně fuk.
Ale nech si ji.
Kdyby sis to někdy rozmyslel.
To jsem já, nechte mi vzkaz.
Jak ti ten úkol jde?
Pořád dělám ten rodokmen.
Fakt?
Tvoji stranu mám hotovou, ale na mámině nikoho neznám.
Máma jí přece umřela, když byla ještě malá.
Víš?
Dala jsi tam tetu.
Na máminu stranu.
Nebyla to moje pravá teta, ale máma jí tak říkala.
Když jsem byla malá, nějakou dobu jsem u ní bydlela.
NEZNÁMÉ
DOBA TRVALÉHO POBYTU VE ŠPANĚLSKU: NEZNÁMÁ
No konečně. Ahoj.
Sem s tím.
Nemusíš si je přepočítávat.
- Tři tácy. - Dohoda zněla jinak.
Víc jsem nesehnala. Dej sem ten mobil.
- Přišla jsem o prachy. - Nebyly tvoje.
Ale beru to jako cenu za to, že budu mít klid. Dej ho sem.
Nemáš žádnou kopii?
- Ne. - Vážně?
Nemám.
SMAZÁNO
Jestli tě to potěší, tak vím, jak se cítíš.
Jsi na všechno sama.
Nevíš, komu můžeš věřit.
Nic o mně nevíš.
Většina lidí utíká k rodině nebo přátelům.
Ty jsi v hotelu, co smrdí jako...
- Neříkám, že je tu mrtvá kočka, ale... - Není, dívala jsem se.
Kdyby sis s někým potřebovala promluvit...
jsem tu pro tebe.
Proč jsi na mě tak milá?
Co jsi provedla?
Co jsi udělala, Valerie? Mluv!
Měla jsi zpoždění a já nevěděla, jestli neseš ty prachy...
Řekla jsem jim, že sem přijedeš.
Komu?
Těm, pro který dělal Agustín.
Říkala jsem si, že pro ně budeš mít nějakou cenu.
- Vědí, kde bydlím? - Ne.
- Valerie! - Ne, přísahám.
Do prdele.
Ty jsi je okradla, takže nepůjdou jenom po mně.
Přinesla sis pistoli? Chtěla jsi mě zabít?
Chtěla jsem ti pohrozit, kdyby ses cukala.
Nemám náboje. Drž se dole a buď potichu.
Dobře.
Drž se u mě.
Počkej! Ty peníze.
Co to děláš?
Do hajzlu.
Sakra.
- Pohni si, Valerie! - Mám je!
Dělej!
Překlad titulků: Eliška K. Vítová