Anzo!
Anzo.
CINE ESTE ERIN CARTER?
Harp!
Ochelarii.
- Erin. - În sfârșit! Nu mi-ai primit mesajul?
Ba da. Pe toate.
Și apelurile ratate.
Vreau să știu dacă a fost trimisă poza.
Ne-am cam aglomerat.
S-a găsit un cadavru în pădure.
Lângă Espinelves.
Rahat!
Asta nu e bine.
N-are acte, nu sunt probe. Nu cred că vor găsi ceva,
dar nu, nu e bine deloc.
Trebuie să știu
- ...că nimeni nu are treabă cu familia mea. - Stai așa. O secundă!
- Mai ești la telefon? - Da.
Ei bine? A fost trimisă?
Se pare că Agustín a trimis poza cu tine.
Știi cumva cui?
Numărul e asociat numelui Valeria.
Valeria? Știi cine e sau dacă va veni pe urmele mele?
E asistenta lui personală. Poza a fost făcută pe furiș.
Șansele ca cineva să-ți ia urma sunt aproape de zero.
„Aproape” nu e de ajuns și nu-mi pune familia la adăpost.
Mă ocup eu de cadavru, bine?
Nu vrei să atragi și mai multă atenție,
așa că rămâi acasă, fii calmă și nu-ți face griji, te rog!
- Erin! - Da, bine.
Harp! Vino, trebuie să plecăm.
Nu.
Nu te rugam.
Mă joc cu prietenii.
Vrei, te rog, să ieși?
Haide! Ieși, te rog!
Harp!
Bună, Penelope!
Erin, vecina mea preferată.
Pot să te rog să o supraveghezi pe Harper?
Știe să ajungă acasă. Eu trebuie să plec. E o urgență la școală și m-au chemat.
- E în ordine? - Sigur. Poate lua prânzul la noi.
Nu, nu e nevoie.
Nu e o problemă. Îi va prinde bine și o masă gătită în casă.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
Harp! Se ocupă Penelope de tine. Mă întorc curând. Distracție plăcută!
Ce mamă își lasă fiica singură la piscină?
Estrada.
- Alo? - Erin Carter.
Sunt Daniel Lang.
- Daniel Lang? - Ne-am întâlnit deunăzi.
Fiul meu, Dylan, a încercat o abordare artistică a simulărilor.
Da, desigur. E totul în ordine cu Dylan?
Sigur. Altceva doream să discutăm.
Decât să vorbim la telefon,
vă invit împreună cu soțul la cină.
- Nimic elegant... - Da.
- ...la un restaurant local. - Sună minunat. Trimiteți-mi detaliile.
Grozav!
Bine. La revedere!
- Ești Valeria Estrada? - Nu!
- Așteaptă! - Ieși!
- Ușurel. - Cară-te de aici!
Ușurel, da?
Cineva ți-a trimis poza mea. Șterge-o!
- De ce? - E o neînțelegere.
- Lasă cuțitul! - Nu vreau.
- Lasă cuțitul! - Nu!
Ce mama dracului!
Mi-a plăcut asta! Cine ești?
Bine.
Șeful tău, Agustín, m-a confundat și a trimis poza cu mine.
Serios? Cine crede că ești?
Vreau să știu dacă a mai ajuns poza la cineva
și vreau s-o ștergi.
N-am timp pentru asta.
- Fă-ți! - Haide...
Trebuie să plec, iar tu trebuie să ieși de aici.
Dă-mi geanta!
Dacă vrei geanta înapoi, șterge poza!
- Nu știi cu cine te pui! - Nu știu. Exact asta e ideea.
Bun. Agustín a fost ucis. Făptașul a fugit de la locul crimei.
Face afaceri cu oameni răi.
M-am trezit cu fotografia ta în telefon.
Voia să afle cine ești.
Nu știam. Îmi pare rău pentru pierderea ta.
De unde știi că mi-a trimis-o?
- Foarte bună întrebare. - Da.
- Mai e cineva cu tine? - Nu.
Băga-mi-aș!
Unde e?
Du-te!
Rahat!
Deschideți!
Hai! Scoală-te!
Erau banii mei!
Nu!
Futu-i!
Nu, ce faci! Nu!
Să mergem!
Mișcă-te!
Nu te opri! Haide!
Pe aici!
Hai!
Nu!
Băga-mi-aș!
Pornește!
Cine sunt?
Lucrează pentru șeful lui Agustín. Crimă organizată. Sunt răi.
A fost liniște până a murit, iar acum au început să vină
după dosare, să verifice...
Nu știu cuvântul. Comptes.
Conturile?
Da. Cred că eu am luat banii lipsă.
Dar așa e.
Da, dar ei nu știau asta.
Am fost isteață. Luam câte puțin de câte ori spăla banii.
Dacă nu murea, nu afla nimeni.
Spălau bani prin firma lui de avocatură.
- Tu furai de la el și te crezi isteață? - Nu înțelegi. Voiam o viață mai bună.
Cât?
Douăsprezece.
12.032 de euro și i-ai pierdut pe toți.
Omul acela te sugruma. Încercam să te ajut.
Dacă nu mă căutai, eram plecată înainte să ajungă ei.
Fie îmi dai banii până mâine, fie trimit poza tuturor din agenda lui Agustín!
Nu, Va...
Valeria!
Ai timp până mâine!
Rahat!
NUME?
- Agent Martín? - Da.
Sunt Pérez, de la GEI. Mersi pentru pont.
Cum merge?
Bine.
Ascultă.
Datele tale ne-au dat indicii despre bande.
Nume, ore și programe.
Poate le vrei și tu.
Da. Normal că mă interesează.
E multă muncă.
Ești un polițist bun. Ca tatăl tău.
Sigur.
Stai așa, Sonia!
- Au identificat-o? - Da.
- Am anunțat presa. - Cine e?
Margot Müller.
Poliția britanică o caută.
- Jaf armat, agresiune, furt. - Să fiu al naibii!
Sunt vești bune. Măcar nu e o persoană obișnuită.
LONDRA, ANGLIA
Emily. Vin după tine, Emily.
Te-am prins!
Ai terminat curățenia?
Nu, scuză-mă!
Vino, scumpo!
- Bună! - Vezi știrile.
- Margot Müller, moartă în Barcelona. - Stai, cum?
CADAVRUL ESTE AL LUI MARGOT MÜLLER.
Doamne!
- Ce faci? Închide-l! - Lăsați-mă o scundă! Vă rog!
- Lasă-mi computerul! - Te rog...
Sun la poliție!
A sosit! Pizza pentru toată lumea!
- Mulțumim. - Nu-i mulțumi! E plătită.
Sunt Harper.
Frate, vrei să te omoare maică-sa?
- E doar o glumă. - Da.
Mă duc să caut baia.
Ești ocupat, dar azi trebuia să sosești.
Ziceai că mă ajuți să pregătesc turneul de tenis.
Nu mă plâng, întreb doar când sosești. Nu am voie?
Da, știu. Da...
Ce e?
- Scuze. - Așteaptă!
Vino aici.
Ai părul încâlcit.
Trebuie să-l piepteni bine după ce înoți. Stai jos!
Antonio era foarte simpatic.
Așa sunt băiețeii. Apoi încep să semene cu tații lor.
Îmi pare rău.
Nu e vina ta.
Nu.
Chiar îmi pare rău.
Pentru că l-ai lovit?
Mama ta spune că râdea de ochii tăi.
Cum e?
Așa.
Văd destul de puțin.
E genetic.
De la mama sau de la tatăl tău?
Cred că de la tata.
Cine e tatăl tău real?
Nu știu.
Mamei nu-i place să vorbească despre asta.
Nu vreau să complic lucrurile,
dar, când oamenii nu vor să discute ceva, e un motiv bun să insiști.
- Bună! - Bună!
Cineva s-a aranjat.
- Văd. - Penelope mi-a făcut părul.
E grozav!
- Știam că n-o să-ți placă. - Nu.
- Măcar ea mi-a dat atenție. - Harp!
Ai văzut?
Penelope se joacă cu mine. E ca o înjurătură împletită.
Haide!
Sau poate... Ascultă-mă puțin.
...a vrut să facă ceva interesant cu Harper.
Da, sigur.
A avut grijă de ea.
- De ce nu reușesc... - Dă-mi voie!
Mulțumesc.
Îmi place cum îi stă părul. Nu voiam s-o las la piscină.
Dar n-am avut de ales.
Știu. Și Harper știe asta.
Întoarce-te!
Acum o săptămână am intrat într-un supermarket, iar acum îmi vreau...
viața înapoi.
Va dura ceva timp.
E ultimul avertisment.
Lasă bandele în pace!
Oprește ancheta!
Erin, trebuie să plecăm.
Erin!
Rahat!
El e.
- Bună! - Bună!
- Mă bucur să vă văd. - Și noi.
- Daniel. - Jordi!
Te avertizez că n-am mai făcut milkshake-uri de ceva vreme.
Penelope are un aparat de milkshake.
Are și aparat de înghețată.
Penelope e foarte specială.
Soțul ei nu e de aceeași părere.
I-am auzit certându-se la telefon.
Harper Carter, începi să bârfești.
Bun...
- Ai poze cu bebeluși? - Cu ai mei?
- Sigur, vrei să le vezi? - Da.
Bine...
Pornim.
A căzut o siguranță.
- Știi unde e tabloul? - Cred că pe acolo.
Bun. Să văd dacă mă descurc fără să dau foc casei.
Aici e...
Fir-ar să fie...
Ce e, Harper?
Deci Dylan a fost dat afară de la trei școli.
Sau a fost exmatriculat de la trei școli
și, de câte ori îl înscriu la altă școală,
trebuie să dau asigurări și să fac donații amicale.
Aș vrea să-l scot din sistemul tradițional
și să facă școală acasă.
Bun. Vreți să fiu meditatorul lui Dylan?
Da.
- Cu normă întreagă. - Ar trebui să-și dea demisia?
Da, dar vă voi plăti salariul de la St. Joseph's pentru normă întreagă.
E o cheltuială mare.
Aș considera-o o investiție, nu o cheltuială.
Și dacă am nevoie de un avans? Ar fi posibil?
Nu ne e atât de greu.
Sigur că da. Discutăm și de un avans.
Da.
E o idee foarte proastă.
Bine.
Dylan încearcă să vă provoace.
- Dacă-l scoateți din sistem, va câștiga. - Ziceați că are nevoie de meditator.
Da, după program.
Mi-a luat mult să-mi găsesc locul la St. Joseph's
și n-am de gând să risc totul pentru cineva care s-ar putea răzgândi.
Nu-s așa nestatornic.
Nu, dar ați comandat totul din meniu, ca să puteți gusta câte puțin.
Scuze.
Mă scuzați, trebuie să... E Olivia, trebuie să răspund.
Bine.
E totul bine?
Poate că nu trebuia să sun, dar s-o fi auzit cum țipa.
Nu, ai făcut ceea ce trebuia.
Mulțumim.
A avut o săptămână grea, dar acum a adormit. E bine.
Bine?
Erin, fiica ta te-a văzut omorând un om într-un supermarket.
Trebuie să discute cu un profesionist.
Mulțumesc.
Mulțumim că ne-ai sunat. Merg să stau cu ea.
- Bine. - Pa!
Da.
Pa!
Ce se-ntâmplă?
Nimic.
Bine.
Harper era convinsă că ai o armă.
- M-a pus s-o caut în pod. - Da.
Da, e...
E destul de confuză.
Da.
Este.
Iar tu ești...
Și tu ești destul de confuză acum.
Oferă-i ajutorul de care are nevoie.
Sigur.
Mulțumesc.
Noapte bună!
Bine.
O ducem la cineva.
Mâine?
Ce zici de săptămâna viitoare?
Da.
ADU-MI BANII AZI SAU DISTRIBUI POZA.
Și acela?
Da.
Nu. Are valoare sentimentală.
A fost cadou de la mama mea.
Bine.
Îmi pare rău.
Băga-mi-aș!
Ei bine?
- Am banii! - Bine, când ne vedem?
- La ora patru. - Stau la un motel.
Trimite-mi locația.
O trimit acum. Nu întârzia!
Bine.
E foarte bine.
Oamenii de la supermarket aveau măști, nu-i așa?
Ăsta e altul.
Poate că asta crezi,
dar, când ni se întâmplă lucruri rele,
creierul reacționează în moduri ciudate.
- Poate să pară înfricoșător. - Nu mi-e teamă.
Nu-mi mai e.
Pentru ei îmi pare rău.
De ce?
Pentru că sunt morți.
De ce crezi asta?
Ai mai văzut asta înainte?
Ce se întâmplă?
- Ea e Lucia. Lucrează la spital și... - Știu. Eu am întrebat ce se întâmplă.
- Încântată! - Te rog. Am întrebat ce se întâmplă.
- Jordi m-a rugat să vorbesc cu fiica ta. - N-am fost de acord.
Ai fost de acord, doar nu am stabilit când.
Nu erai acasă dimineață și n-ai răspuns deloc.
- Am ieșit la plimbare. - O plimbare.
- Nu știam c-o faci pe ascuns. - Nu e așa!
Ba da!
E și decizia mea ca părinte.
N-ar trebui să vorbiți despre asta în fața lui Harper.
Jordi!
Harper?
Vorbim...
Termină!
Mi-ai rupt desenele.
- Te supărau. - Nu, pe tine te supărau.
De ce nu ai poze cu mine când eram mică?
Cum? Am.
Da, de la cinci sau șase ani.
Penelope are poze cu Antonio bebeluș. La fel și Olivia.
Tu de ce nu ai poze cu mine?
Bun, ascultă. Te iubesc mai mult ca orice pe lume, dar...
n-am fost o mamă bună.
Când erai mică, te-am lăsat cu altcineva.
Nu am putut face față...
Nu sunt mândră de asta.
- M-ai transformat într-o ciudată. - Nu! Avem programare la oftalmolog.
- Lucrurile sunt stabile acum... - N-are legătură cu ochii!
Ai ucis pe cineva.
Tu ești problema. Nu eu.
Dacă ai ști cât am luptat să rămânem împreună...
Nu știu.
- Mulțumită ție, n-am prieteni. - Ce vrei să fac?
Fac orice, doar spune-mi ce vrei.
Toți părinții vin azi la turneul de tenis, dar tu ești prea ocupată.
Vei dispărea iar undeva, nu?
Tenis?
Da.
Mi-ai spus să-mi fac de lucru acasă.
Da.
Știi vreo Margot Müller?
Nu. De ce?
Au identificat cadavrul din pădure.
Fii sinceră cu mine.
Sunt sinceră.
Bun. Uite cum stă treaba!
Sunt două seturi scurte, un ghem de departajare
și ghici cu cine jucăm în primul meci.
Da.
- Baftă, amice! - Da. Baftă!
- Hai! - Hai, mamă!
Hai, Bruno!
Afară!
- Ești... - Era a mea.
Afară!
Concentrează-te!
Afară.
GHEMURI SET
Penelope și Bruno câștigă primul set.
Nu-mi cer scuze că am rugat-o pe Lucia să vină.
Harper are dreptate.
Eu sunt problema.
Știi de ce voia să joci tenis azi?
Pentru că știe că detest treburile astea.
Nu, pentru că te crede uimitoare.
Vrea ca lumea s-o vadă pe mama ei afectuoasă și minunată.
Mulțumesc.
Și suntem o echipă. Nu?
Acum ori niciodată!
A mea!
Ce faci? Ești inutilă!
Da!
Prinde-o!
Departajare.
A mea.
Soția mea, doamnelor și domnilor.
Punct de meci. Următorul punct câștigă.
- Haide! - Da.
Ghem, set și meci.
- Felicitări! - N-am nevoie de mila ta.
Ghinion! Bravo!
A fost... Felicitări!
Mersi!
I-ai lăsat să câștige.
Avea nevoie de o victorie. Tuturor le plac învinșii.
Șampanie, domnule?
- Mersi că n-ai strigat la nimeni. - Cu plăcere.
Măcar ne putem bucura de restul meciurilor.
Uitasem să-ți spun. Am oră de yoga la White Lilly.
Nu se supără dacă renunți.
Da, dar mi-ar prinde bine.
Să-mi găsesc calmul interior. Am nevoie de asta.
Bine.
Revin curând. Să-mi spuneți ce am de luat.
Ne descurcăm.
- Bine. - Bine.
Unde naiba ești?
Am fost reținută puțin, dar vin. E trafic.
Duminica? Știi ce cred? Că nu vrei să vii.
Ar trebui să trimit poza asta.
Poți să te calmezi, Valeria?
- Am spus că vin. Nu face vreo prostie. - Futu-i!
Uite! Am ceva pentru tine.
Pentru mine?
- Am verificat dosarul lui Erin. - De ce?
Rahat, Emilio!
E despre Erin. A mers repede.
- Și? - Cum adică?
Nu-l deschizi?
Conform opiniei tale profesionale și personale...
acest plic conține vreun motiv să nu mă însor cu ea?
Nu chiar.
Am încredere în Erin.
Bine, super.
La naiba, nu contează!
Dar păstrează-l.
În caz că te răzgândești.
Eu sunt, lăsați un mesaj!
Cum merg temele?
- Încă lucrez la arborele genealogic. - Da?
E greu. Din partea ta îi am pe toți, dar nimic din partea mamei.
Mama ei a murit când era ea mică.
Știi?
Ai o mătușă acolo.
De partea mamei.
Nu era mătușa mea, așa-i spunea mama.
M-a trimis să stau la ea o vreme când eram mică.
FAMILIA - NECUNOSCUTĂ
LOCURI ȘI PRIETENI - NECUNOSCUT
Da.
Bună!
Intră.
Te scutesc de numărat.
Sunt trei mii.
- Nu atât ne-am înțeles. - Atât am. Dă-mi telefonul!
- Mi-ai pierdut banii. - Nu erau ai tăi.
Dacă atât mă costă fotografia, fie.
Dă-mi telefonul!
Nu ai făcut copii?
- Nu. - Nimic?
Nu.
ȘTERS
Dacă are vreo importanță, știu cum te simți.
Ești pe cont propriu. Nu știi în cine să ai încredere.
- Nu știi nimic despre mine. - Majoritatea se refugiază la familie.
Tu te-ai refugiat într-un hotel ce pute...
- Nu zic că e o pisică moartă sub pat... - Nu e, am verificat.
Dacă vrei să vorbești cu cineva vreodată...
Sunt aici.
De ce trebuie să fii drăguță?
Ce-ai făcut?
Ce ai făcut, Valeria? Ce?
Ai întârziat și nu știam dacă ai banii...
Le-am spus că vii.
- Cui? - Celor pentru care lucra Agustín.
Dacă valorai ceva pentru el, probabil că valorezi...
- Le-ai dat poza sau adresa mea? - Nu.
- Valeria! - Nu. Jur!
Rahat!
Tu ai furat de la ei, da? Nu vin doar după mine.
Ai adus o armă? Voiai să mă omori?
Voiam doar să te ameninț.
Nu am gloanțe. Pune-te la pământ și taci!
Bine.
Rămâi aproape!
Stai, banii!
Ce faci?
La naiba!
Rahat!
- Valeria, haide! - Îi am!
Fugi!
După ea! Ne scapă!
Haide!
După ea! Nu cumva să scape!
Subtitrarea: Linda Pricăjan