Hola, soc jo. Deixa un missatge.
Erin, on ets?
Estic preocupat. Espero que estiguis bé.
Quin dia és avui?
Dilluns. Ets a l'hospital de Tarragona, aquí tens el mòbil i les claus.
Tarra...
Tarragona?
Tenies la roba plena de sang.
No, he d'anar a casa.
El meu marit i la meva filla no saben que soc aquí.
Anit et van portar aquí.
Un conductor et va trobar ferida a la carretera.
No tenies ni documentació.
Vols que truqui a algú?
No. Em portes un carregador per al mòbil?
Hola, soc jo. Deixa un missatge.
Erin! On ets? Truca'm, sisplau.
Una formació?
Ha hagut de marxar d'hora.
Però em portarà a l'hospital, oi?
- Esclar que sí. - No em fotis.
Ei!
No parlis així.
- No saps on és. - Està fent una formació.
Vinga, esmorza.
Harp, espera.
Sort amb l'examen d'avui.
Pensaré en tu.
Ei, au va.
No em deixis penjat.
Me n'he d'anar, Jordi.
On coi ets?
L'he cagat. He tingut un accident. Soc a Tarragona.
A Tarragona? Hòstia.
El Jordi està molt preocupat.
Què cony fas allà?
Soc a l'hospital. Vaig tenir problemes amb la Valeria.
Et vaig dir que l'evitessis.
Espera. El tiroteig a l'hotel...
és cosa teva?
No! Intentava protegir-la!
Saps que la policia està buscant els responsables?
No, m'acabo de llevar. Com està la Harper? Sap que he desaparegut?
No ho crec.
Escolta, et truco més tard.
- Jordi. - Erin?
On ets?
Ho sento molt.
T'ho explicaré quan arribi a casa.
T'he preguntat on ets.
Sisplau, ho podem parlar a casa?
No. M'ho pots explicar ara!
D'acord.
No sé com dir això, però...
Jordi?
Erin?
Què collons...?
He pensat a venir perquè he vist que busqueu informació.
Ella era a l'escola.
El 13 de maig. La nit del musical.
És mare d'un alumne de l'escola?
- No. - Llavors què hi feia, al musical?
- Veig coses. - Entesos.
Sí. Com el fet que l'Erin va marxar
poc després que comencés i no va tornar.
Bé, d'això no en sé res, però ens has ajudat molt.
Així que gràcies. Has fet bé a venir.
- Entesos. - Gràcies.
Tu també vas marxar.
A mig espectacle i tampoc vas tornar.
Vaig tornar, però era en un altre seient.
N'estàs segur?
I tant.
Bé, doncs suposo que un dels dos s'equivoca o menteix.
Sí.
- Dona'm un minut. - I tant.
- Hola. - M'he fotut en un embolic.
Genial. On ets ara?
En un cotxe patrulla.
Què? Has robat un cotxe patrulla?
L'he agafat en préstec.
Només calia que sortissis de l'hospital i tornessis a casa.
Pots entrar en el sistema i mirar si m'estan seguint?
Sí, ho entenc.
¡La setmana passada em vaig jugar la pell...
- Gràcies per trucar. - ...per ajudar-te!
No!
Com va l'Erin?
No era l'Erin. Era el noi que em neteja les finestres.
No em referia a això. No ha anat a l'escola perquè està malalta...
i tu ets el seu veí, oi?
Sí, però no he parlat amb ella. Soc un home molt ocupat.
Si parles amb ella, saluda-la de part meva.
Sí, ho faré. Gràcies.
- Sí? - Tinc males notícies.
Els tindràs al damunt aviat.
Escolta, et trucaré més tard.
Merda.
Hòstia!
Merda.
Va, aparteu-vos.
Aparteu-vos!
Fora!
Merda.
Què collons?
Hola.
T'he portat roba.
- I la teva finestreta? - No ho vols saber.
PRESÓ DE FALSTEAD, ANGLATERRA
M'he jugat la pell perquè tinguessis aquella feina.
- He comès un error. - Pitjor que un error.
Has atacat la propietària.
M'acabo d'assabentar que una amiga ha mort.
T'han cancel·lat el permís de treball.
Et traslladaran a una presó de més seguretat.
Au va, no fotis.
No ho suporto més. M'has d'ajudar.
Bé, t'he ajudat.
Però soc el teu supervisor de condicional, no un amic.
Ho sento, Lena.
BIBLIOTECA
MARGOT MÜLLER ROBATORI A MÀ ARMADA BARCELONA
CRIMINAL FUGADA MORTA A BARCELONA
TROBEN EL COS DE LA SOSPITOSA D'UN ROBATORI A UN SUPERMERCAT
ELS DOS SOSPITOSOS DEL ROBATORI HAN MORT
No, Gaspar.
PROFESSORA FRUSTRA UN ROBATORI A MÀ ARMADA
No m'ho puc creure, collons.
No ho facis.
Creus que hauries de dir la veritat al Jordi, però...
No t'hi involucraré, tranquil.
No és això, Erin.
Conec el Jordi.
Si li dius que li has mentit tot aquest temps, el perdràs.
No, Emilio. No crec que ho entenguis. No puc fer això, entesos?
El Jordi no s'ho mereix.
Digue-li una bestiesa. Que tens problemes d'alcohol.
Necessites ajuda. Fes-te la víctima.
Potser estic tipa de mentir.
Gràcies per venir a buscar-me.
T'has canviat de roba.
Sí.
Molt bé.
Podem seure?
No.
Estic bé dempeus.
On eres?
No he estat sincera amb tu. T'he mentit.
Erin...
Tinc problemes d'alcohol.
Em pensava que ho tenia controlat, però...
No és cert.
Així doncs anit...
Jo...
Vaig pujar al cotxe...
vaig sortir de la ciutat,
em vaig emborratxar...
i vaig caure.
Quant fa que et passa això?
Des de sempre,
però després del que va passar al supermercat...
M'has d'ajudar.
D'acord.
Et puc recomanar grups de suport per a expatriats.
Gràcies.
Entesos.
Ei, tu.
No has vingut al metge.
Ja ho sé.
Ho sé, i em sap greu.
Com ha anat?
Bé.
Res ha canviat.
Per cert, aquesta és la meva cara d'emprenyada.
Vaja, està molt bé.
Però somrius una mica.
No.
No és cert.
Lamento molt no haver-hi anat. Estava en una formació.
Però el Jordi ha dit a l'Olivia que...
que estaves malalta i...
em pensava que m'abandonaries i no tornaries mai.
Oh, no. Per què creus que no tornaria, Harper?
Mira'm.
Mai t'abandonaré.
Mai.
D'acord.
Tampoc cal que exageris.
T'he trobat a faltar.
Doncs ajuda'm a acabar l'arbre familiar.
I no pintis fora de les línies.
T'ho prometo.
El taronja.
Caram, és preciós.
TIA LENA
Tia Lena?
Sí.
Encara sou amigues?
No, ella...
és morta.
Ho sento.
I la setmana passada vaig tenir una recaiguda.
No vull fer mal a ningú.
Però sé que he fet mal a molta gent.
La meva família, els meus amics, el meu marit.
Però soc aquí per millorar i...
Bé, per deixar tot això enrere.
Sí, gràcies.
Quin fotimer de collonades, oi?
Perdona?
Si això és el millor que pots fer, potser perds el temps.
Ja. No crec que m'hagis de dir això.
- Entesos. Dona'm un minut. - Per què?
Dona'm un minut.
I digue'm la veritat.
No crec que ho pugui fer.
Ja ho sé, perquè t'he sentit abans.
Escolta...
Encara que et faci mal, només són 60 segons.
Si ho aconsegueixes, ho faràs millor que la majoria.
D'acord.
No tot eren collonades. He mentit al Jordi, el meu marit.
Ja no confia en mi, i...
Temo que si descobreix qui soc en realitat...
deixarà de...
- Deixarà de...? - Ja saps...
D'estimar-te?
Sí.
Són 60 segons?
En absolut.
D'acord. Si no t'estimés
per com ets en realitat, llavors...
per què voldries estar amb ell?
¿I si...
en el fons soc...
una persona horrible?
Entesos.
Molt bé.
Bona o dolenta, són 60 segons.
Val la pena.
Creu-me.
Bon profit.
Merda.
Com ha anat la reunió?
Crec que m'anirà bé.
Ja, però realment no ets alcohòlica, oi? Així que...
D'acord, què vols?
Gràcies a mi, hem fet una batuda antidroga important
i crec que desarticularé una de les bandes criminals més grans
amb la informació que ens va donar la clau a la vil·la d'Agustín.
És una mala idea, Emilio.
- D'acord. - Primer, les proves són il·legals
i inadmissibles perquè em vas fer entrar a la seva vil·la.
- Te'n recordes? - Ho recordo.
Segon, empremtes digitals que portaran a geolocalització,
és a dir, càmeres de trànsit, testimonis de treballadors,
i tot porta a mi.
- Erin, sisplau, intento... - Tres, escolta la tres.
Agustín va morir perquè algú el va atropellar i va fugir,
i aquest algú resulta que ets tu.
Ho entenc, per això soc aquí.
Hem d'aclarir les nostres versions, per si tenim problemes.
Ja tenim un fotimer de problemes, entesos?
Has de deixar-ho estar o acabarem malament.
- Ho dic de debò. - No he vingut per demanar-te permís.
Potser no hauries d'haver vingut.
He parlat amb l'Antonio...
i m'ha dit...
Mama?
Mama!
Què?
M'estàs escoltant?
Esclar. Has dit...
Vol anar amb mi al ball de l'escola.
No.
De debò?
Gràcies.
No ho deia per això, però...
Has dit que sí?
Sí. Però només és un ball.
Sí, et noto estranya.
No, però m'adono que t'estàs fent gran.
Ja no ets la meva coseta.
M'encanta!
És una hamburguesa que empaita qui la volia menjar.
És perfecte.
Què et sembla aquest?
Doncs...
Ei.
Hola.
I doncs?
Què hi ha de nou?
Algú vol portar la Harper al ball.
L'Antonio.
Vaja. Enhorabona.
Espero que sigueu molt feliços junts.
Tots dos us comporteu estranyament.
Només és un ball.
Com ha anat...?
Com ha anat la reunió?
Ha anat bé. Sí.
Podríem sortir a sopar demà i en parlem?
T'he portat un d'aquells dònuts que t'agraden.
Caram, quin detall.
He d'anar a la dutxa.
Entesos?
No ho sé fer.
I tant que sí.
En aquesta pàgina tens les respostes.
Ves a la merda. El meu pare és ric. No cal que aprengui tot això.
Escolta, saps,
ets molt més llest que jo.
Trigaràs deu minuts. Com a molt.
D'acord.
Així m'agrada.
Erin,
podem parlar?
Digue'm, com va?
Bé, crec que comença a anar bé.
Me n'alegro.
De fet, el vaig veure llegir un llibre.
Vivim en una època de miracles i sorpreses.
Sí.
Per cert, t'he recomanat al St. Joseph.
- Jo no t'ho he demanat... - No, ja ho sé.
He pensat que m'agradaria ajudar-te.
Entesos.
Escolta, t'ho agraeixo molt, de debò.
Però no vols deure res a ningú.
No.
L'únic que he fet és donar bones referències teves.
Suposo que ha compensat
les males referències que la secretària, la dona animada i supercafeïnada...
- L'Olivia? - Exacte.
No, és amiga meva. Mai faria una cosa així.
Erin...
ningú apunyala per l'esquena millor que un amic.
INFORME DE VIGILÀNCIA
HISTORIAL POLICIAL
KATE JONES OPERACIONS ESPECIALS
IMATGE OCULTA SENSE INFORMACIÓ - FUGADA
La senyora Carter vol preparar la Harper per a la seva gran nit.
Mama.
L'Emilio i jo ens vam conèixer al ball de l'escola.
Un amor jove.
M'alegra molt que torneu a estar junts.
No us ofengueu, però us ho preneu massa seriosament.
Vaja. Ben fet.
Molt bé.
Harp!
Hem de marxar.
Vinga.
Si vols que li amagui secrets al Jordi...
m'hauràs d'ajudar.
A la plaça de toros es blanquegen milions
i tinc una cita amb un confident que vol parlar.
Au va, deixa-ho estar.
N'estàs segura, Kate?
Ei, ves al cotxe, vinc de seguida. Vinga.
Estic al corrent sobre la Margot Müller.
- I la Lena Campbell. - Prou.
I sobre tu.
- Emilio, prou! - Estic a punt de resoldre aquest cas.
Així que m'ajudaràs.
Només m'hauràs de cobrir les espatlles. Una nit.
Emilio, només tens amenaces buides, entesos?
Vam enterrar la Margot, vas atropellar Agustín...
- Ho faré de totes maneres. Sense tu. - No ho facis.
Intento protegir-te.
- Mama! - Sí, ja vinc!
Tabarez deu tenir raons per impedir-t'ho.
Potser et vol protegir. No siguis idiota.
No em tornis a parlar d'aquest tema.
Estàs nerviosa?
No.
Estàs preciosa.
M'ho has de dir.
Com a mare.
És cert. De fet, estàs horrible.
Quan arribis, tothom es posarà a cridar i a córrer així...
És broma. T'ho he dit de broma.
Et vull fer una pregunta.
D'acord, pregunta.
Però no et vull entristir.
D'acord.
Què és?
Ets la meva mare?
Esclar que sí.
La de debò.
El senyor Martín abans t'ha dit Kate.
Tothom et deia així.
I ara ets l'Erin.
D'acord...
No tenia elecció.
Recordes la nostra vida d'abans?
No et podia abandonar.
Ella va morir, oi?
Ho sento molt.
Però em vas dir que eres la meva mare de debò.
Ja ho sé. T'explicava històries per fer-t'ho més fàcil.
No, em vas mentir.
Una història és això. Intentava protegir-te.
I m'estimes?
O no tens elecció?
Tu què creus?
Crec que m'estimes.
Sí.
Faria qualsevol cosa per tu.
Em compraries una moto?
No.
De debò estic guapa?
Més que guapa.
Ets el millor que m'ha passat a la vida.
I espero que potser...
jo també ho soc per a tu.
Vine.
Ho has de dir al pare.
Hola.
Ei...
- Estàs preciosa. - Gràcies.
No...
Aquest local no ha canviat.
No.
Bé, com ho fem?
He portat una cosa.
Has portat el rellotge de sorra de quan la Harper es renta les dents.
El capgirem i comencem a fer-nos preguntes.
Hem de ser sincers.
Sí. Durant 60 segons.
Res més.
Quan vulguis.
Segur que vols fer això?
- Sí. - Podríem passar.
No, fa massa temps que passem.
Entesos.
Quina cosa no em vols dir.
D'acord...
No soc la mare de la Harper.
Entesos, és adoptada?
No exactament.
Què vol dir això?
Qui és la seva mare?
Recordes la Lena?
La tia del seu arbre familiar.
- És la seva mare? - Sí.
Ella va morir i la Harper es va...
Ningú se'n podia ocupar.
I te la vas emportar?
Sí.
Legalment?
No.
Ella ho sap?
Sí, s'ho ensumava.
El pitjor és que ho tornaria a fer.
L'únic que canviaria és que et diria la veritat abans.
- La podem perdre. - Ja ho sé.
Algú podria arribar i emportar-se-la, i no podríem fer res.
Ja ho sé.
Necessito...
Vinga, dempeus.
Hi ha molta gent aquí fora.
Sí, estava pensant en la primera vegada que vam venir aquí.
Estava nerviosa. Recordo que et volia impressionar.
Em vas dir que no t'agradava ballar.
Però em vas fer ballar durant dues hores.
No van ser dues hores, t'ho va semblar.
Encara podem ser com ells.
Suposo que només és un minut.
Jordi, ei!
Què passa?
- Ja no puc fer això. - No et tornaré a mentir.
No.
No et crec, i ja no confio en tu.
Et vas esfumar. Vas desaparèixer i vas tornar amb una collonada
sobre que eres alcohòlica.
I ara em dius, després de tant temps, que la Harper no és filla nostra?
T'he mentit, però no t'he traït.
Això no és una traïció? Tot el que teníem és una puta mentida, Erin!
No és just.
No?
Llavors com hem acabat aquí?
Hola.
Em pensava que no ens parlàvem.
No tinc ningú més a qui trucar.
D'acord.
És molt depriment.
L'he cagat del tot, oi?
I crec que el Jordi em deixarà.
Sí, però dubto que el Jordi t'abandoni.
Per què murmures? On ets?
A la plaça de toros.
Hi has anat sol?
Sí.
No tenia elecció.
Esclar que en tenies. Aquest risc no val la pena.
Surt d'allà i torna a casa.
Potser tens raó.
Esclar que la tinc!
Espera. Et truco després.
- Surt d'allà! - El confident és aquí.
Ets idiota?
Hola.
Emilio?
Emilio!
Merda.
Mare meva, Emilio.
Has d'aprendre a captar una indirecta, col·lega.
Tranquil.
Sé que fa mal.
Ho sento.
Però ens has costat molts diners.
M'has posat molta pressió al damunt.
És egoista de collons.
Sé que has estat treballant amb una dona
perquè et va salvar de l'idiota d'Agustín.
Qui és?
No ho sé.
És algú del teu departament?
Robledo?
Sánchez?
O Hortado?
No.
Digue'm el nom.
Emilio,
ajuda'm.
Digue'm el seu nom,
i podràs marxar a casa.
L'última oportunitat.
Està bé.
És infantil, però bastant divertit.
Emilio, t'he donat moltes oportunitats.
Això és culpa teva.
No!
Corre!
Subtítols: Tulio Labadie