Szia, én vagyok az. Hagyj üzenetet!
Erin, merre vagy?
Aggódom érted. Remélem, jól vagy.
KI AZ AZ ERIN CARTER?
- Feküdnie kellene. - Mi történt?
Milyen nap van?
Hétfő. A Tarragona Kórházban van. Ott van a telefonja és a kulcsa.
Tarra...
Tarragonában?
Vér szennyezte a ruháit.
Nekem haza kell mennem.
A férjemhez és a lányomhoz. Nem tudják, hogy itt vagyok.
Tegnap éjjel hozták be.
Az út szélén, sérülten talált magára egy autós.
Nem volt magánál igazolvány. Szeretné, hogy felhívjak valakit?
Nem. Kérhetek egy telefontöltőt?
- Szia, én vagyok az. Hagyj üzenetet! - Erin! Hol vagy? Kérlek, hívj fel!
Továbbképzésen van?
Korán el kellett indulnia.
De azért elvisz ma a kórházba, ugye?
- Persze. - Ne szopass már!
Hé! Hékás! Vigyázz a szádra!
- Nem is tudod, hol van. - Megmondtam. Továbbképzésen.
Edd meg a reggelidet!
Harp!
Harp, várj!
Sok sikert a felmérőhöz! Szorítani fogok!
Ne csináld már!
- Ne hagyj lógva! - Mennem kell, Jordi.
Te tudsz valamit Erinről?
- Miért? Baj van? - Tegnap nem jött haza.
Mi?
Hívtam, de ki van kapcsolva. Egyből hangpostára megy.
Á, biztos van valami oka.
Ezt fel kell vennem, fontos.
Különben kinyírnak.
- De nincs gáz, oké? - Oké.
Hol a fenében vagy?
Elszúrtam. Balesetem volt. Tarragonában vagyok.
Tarragonában? Jézusom!
Jordi beleőrül az aggodalomba.
Mit keresel ott?
Kórházba kerültem. A Valeria-ügy kicsúszott a kezemből.
Mondtam, hogy hagyd békén!
Várjunk! A hotelos lövöldözés...
- Miattad volt? - Dehogy! Én csak meg akartam védeni.
Tudod, hogy a rendőrség mindenkit köröz?
Nem, most ébredtem. Hogy van Harper? Tudja, hogy eltűntem?
Nem hinném.
Figyelj, később visszahívlak.
Máris megnézem.
Meglógott. Fésüljetek át minden kórtermet!
Elnézést.
Bocsánat! Köszönöm.
Elnézést!
Köszönöm.
Nővér! Kérem!
Hatvanéves férfi. Szívleállás.
- A szisztolés vérnyomás 60. - Értem.
Utat kérünk!
Az egész kórházat átkutatjuk. Őrizd ezt a kijáratot!
LÉPCSŐHÁZ
IDEGENEKNEK BELÉPNI TILOS!
- Jordi. - Erin?
- Hol vagy? - Nagyon sajnálom.
- Megmagyarázom, ha hazaértem. - Azt kérdeztem, hol vagy.
Megbeszélhetnénk ezt otthon? Kérlek.
Nem! Most várok tőled választ!
Rendben.
Nem tudom, hogy mondjam el, de...
Jordi?
Erin?
- Mi a picsa? - Hé!
Maga, ott!
Állj!
Állj! Ne mozduljon!
Hé!
Gondoltam, bejövök, mert láttam a lakossági felhívást.
Ott volt az iskolában. Május 13-án.
- A musical estéjén. - Vagyis az egyik diák anyja?
- Nem. - Akkor mit keresett ott a musicalen?
- Jó megfigyelő vagyok. - Értem.
Igen. Az is feltűnt, hogy Erin korán lelépett, és vissza sem jött.
Hát, arról nincs információm, ez viszont hasznos volt.
Szóval köszönöm. Jól tette, hogy bejött.
- Oké. - Köszönjük.
Maga is korán távozott.
- Félidőben. És maga sem jött vissza. - Dehogynem. Csak máshová ültem.
- Biztos benne? - Igen, az vagyok.
Ezek szerint az egyikünk vagy téved, vagy pedig hazudik.
Aha.
- Egy pillanat. - Csak tessék!
- Szia! - Kurva nagy pácban vagyok!
Szuper! És mégis hol vagy?
Egy rendőrautóban.
Tessék? Elkötöttél egy rendőrautót?
Kölcsönvettem.
Csak simán haza kellett volna jönnöd a kórházból.
Megnéznéd a rendszeretekben, hogy követnek-e?
- Igen, értem. Kösz, hogy hívott! - Kockáztattam az életemet!
- Viszhall. - Hogy segítsek neked!
Ne...
Hogy van Erin?
Nem Erinnel beszéltem. Hanem az ablaktisztítóval.
Nem is azért kérdeztem. De ma nem jött be dolgozni, mert beteg.
És hát szomszédok, nem igaz?
De. Persze, de nem beszéltem vele. Szörnyen elfoglalt ember vagyok.
Ha mégis szóba elegyednének, üdvözlöm!
Jó, átadom. Köszönöm.
- Igen? - Oké. Rossz hír. Hamarosan utolérnek.
Figyelj, nemsokára visszahívlak!
Basszus!
Gyerünk, mozgás!
Félre!
Basszus!
Hú, baszd meg!
Csá.
Hoztam váltásruhát.
- Mi történt az ablakkal? - Ne is kérdezd!
FALSTEADI KIRÁLYI BÖRTÖN, ANGLIA
Lena, a jó híremet kocáztattam, hogy megkapd azt a munkát.
- Jó, hibáztam. - Finoman fogalmaztál.
Rátámadtál a tulajra.
Akkor tudtam meg, hogy a barátom meghalt.
Nem engednek többet ki dolgozni.
És átvisznek egy szigorúbb börtönbe.
Jaj, ne már!
- Én ezt nem bírom tovább. Segíts! - Segítettem.
De a felügyelőtiszted vagyok, nem a barátod.
Sajnálom, Lena.
KÖNYVTÁR
MARGOT MÜLLER FEGYVERES RABLÁS BARCELONA
HOLTAN TALÁLTÁK A KÖRÖZÖTT BŰNÖZŐT
HOLTAN TALÁLTÁK MÜLLERT RÉSZESE LEHETETT A BOLTI RABLÁSNAK
AZ ERDŐBEN TALÁLTÁK MEG A HOLTTESTÉT
Ne, Gaspar.
HELYI TANÁR AKADÁLYOZTA MEG A RABLÁST
Ez csak valami kibaszott vicc lehet.
Ne csináld!
Gondolom, elmondanád Jordinak az igazat, de...
- Téged kihagylak belőle, ne félj! - Nem erről van szó.
Ismerem Jordit.
Ha azt mondod, hogy mindvégig hazudtál neki, elveszíted.
Nem, Emilio. Szerintem te ezt nem érted. Ez nem mehet így tovább, oké?
Jordi jobbat érdemel.
Akkor találj ki valamit! Mondjuk, hogy iszol.
És segítség kell. Legyél te az áldozat!
Belefáradtam a hazudozásba, oké?
Kösz, hogy eljöttél értem.
Más ruha van rajtad.
Igen.
Hallgatlak.
Leülhetnénk?
Nem.
Nekem állva is jó.
Hol voltál?
Nem voltam őszinte hozzád. Hazudtam.
Erin?
Alkoholproblémám van.
Azt hittem, megbirkózom vele, de...
De nem.
Vagyis tegnap éjjel...
Én...
Beszálltam a kocsiba,
elmentem a városból...
berúgtam,
és elestem.
És mióta tart ez a dolog?
Mindig is küzdöttem vele, de a boltban történtek után egyszerűen...
Segítened kell.
Oké.
Vannak támogatói csoportok a külföldi munkavállalóknak.
Köszönöm.
Oké.
Szia!
Lemaradtál a konzultációmról.
Tudom.
Tudom. Sajnálom, hogy nem voltam ott.
Hogy ment?
Jól.
Nem változott semmi.
Csak szólok, hogy most mérgesen nézek rád.
Hű, nagyon meggyőző.
Leszámítva azt a kis mosolyt.
Nem. Nem is mosolygok.
Bocsáss meg, hogy kihagytam! Továbbképzésen voltam.
Csak az van, hogy Jordi azt mondta Oliviának, hogy...
Hogy...
Hogy beteg vagy, és...
És?
Azt hittem, elmész, és nem jössz vissza hozzám.
Dehogyis! Miért ne jönnék vissza hozzád, Harper?
Nézz rám!
Sosem hagynálak el téged.
- Sosem. - Oké.
Egy kissé túldramatizálod.
Hiányoztál.
Akkor segíts befejezni a családfát! De a színezés maradjon a vonalon belül!
Jó, úgy lesz!
A tiéd a narancs.
Nahát, hiszen ez gyönyörű!
LENA NÉNI
Lena néni?
Aha.
Barátok vagytok még?
Nem, ő...
Meghalt.
Sajnálom.
Gyerünk, behatolás!
Biztosítsátok a terepet!
Gyerünk!
Rendőrség! Gyerünk!
Itt a rendőrség!
Ez volt a jelentésben.
Feszítővasat!
Fehér, mint a hó.
- Boldog karácsonyt mindenkinek! - Ez az!
Ez igen, gratulálok! Sikerült!
Ügyes volt, fiam. Szép munka.
Köszönöm, uram.
Árulja el: ki volt az informátora?
Nem mondhatom meg, uram.
Szavatoltam a biztonságát. Nem fedhetem fel.
Vagy úgy. Azért legyen óvatos!
És aztán múlt héten kicsúszott alólam a talaj.
Senkit sem akarok bántani. De tudom, hogy mégis sokakat bántottam.
A családomat, a barátaimat, a férjemet.
De most itt vagyok, hogy jóvátegyem a dolgokat, és...
Hát, hogy továbbléphessünk az egészen.
- Köszönöm. - Gratulálunk!
- Ügyes vagy. - Megtetted az első lépést.
Ejha. Kamu volt az egész, nem igaz?
Parancsolsz?
Ha csak ennyire vagy képes, az idődet vesztegeted itt.
Itt nem szokás ilyeneket mondani.
- Hogyne. Adj egy percet! - Mire?
Adj egy percet!
Amikor olyasmit mondasz, ami igaz.
Szerintem az nem fog menni.
Nem, szerintem sem. Hallottalak az előbb.
Figyelj!
Bármennyire fájdalmasnak érzed is, csak 60 másodpercig tart.
Ha összejön, azzal máris túlszárnyalod a többséget.
Rendben.
Nem volt minden kamu. Tényleg hazudtam Jordinak, a férjemnek.
Már nem bízik bennem. És...
Attól tartok, hogy ha megtudja, ki vagyok valójában,
akkor már nem fog...
- Már nem fog... - Tudod.
- Szeretni? - Igen.
- Megvolt a 60 másodperc? - Közel sem.
Oké. De ha nem tudna szeretni olyannak,
amilyen valójában vagy, akkor miért akarnál vele lenni?
Mi van,
ha legbelül valójában...
rettenetes ember vagyok?
Oké.
Rendben.
Akár jó volt, akár nem, megvolt a 60 másodperc.
Megéri.
Hidd el nekem!
Jó étvágyat!
A picsába!
- Milyen volt a találkozó? - Szerintem hasznos lesz.
Igen, de valójában nem vagy alkoholista, vagy igen? Szóval...
Mindegy. Mit akartál mondani?
Nekem hála volt ma egy nagy drogfogásunk,
és közel járok ahhoz, hogy leszámoljak az egyik legnagyobb bűnszövetkezettel.
Mert a forrásom jó infót szerzett Agustín villájából.
Ez rossz ötlet, Emilio.
- Oké. - Egy: illegálisan jutottunk hozzá.
A bizonyítékot elutasíthatják, mert betörtem érte.
- Rémlik, nem? - Emlékszem rá.
Kettő: a digitális nyomok alapján geolokációt használhatnak,
megnézik a forgalomfigyelő kamerákat, kikérdezik a szemtanúkat,
és rám találhatnak.
- Erin, kérlek... - Három... Ezt hallanod kell.
Ugyanis Agustín cserbenhagyásos elgázolása jön.
És te vagy az, aki elgázolta, majd cserben hagyta.
Tudom, ezért is vagyok itt.
Egyeztessük a sztorit, ha esetleg valami balul sülne el!
Már minden balul sült el, nem érted?
Hagyd ezt, vagy mindketten megütjük a bokánkat!
- Komolyan mondom. - Nem az engedélyedért jöttem ide.
Akkor talán nem is kellett volna jönnöd.
Beszéltem Antonióval,
és azt mondta, hogy...
Anya?
Anya!
- Tessék? - Figyelsz rám egyáltalán?
- Persze. Azt mondtad... - Antonio elhívott a bálba.
Na ne!
Tényleg?
Kösz!
Jaj, nem úgy értettem, csak hát...
- Igent mondtál? - Igen. De ez csak egy bál.
Jó, elég furán viselkedsz.
Nem, csak arról van szó, hogy mindjárt felnősz!
Már nem az én kis prüntyőkém vagy.
Nahát, de jó!
Egy hamburger üldözi azt, aki megpróbálta megenni.
Tökéletes.
És ehhez mit szólsz?
Én...
Hahó!
Sziasztok!
Na? Mi újság?
Harpert elhívta egy fiú a bálba.
Antonio.
A mindenit! Gratulálok.
Remélem, boldogok lesztek együtt.
Mindketten nagyon furák vagytok.
Ez csak egy bál.
Milyen volt...
Milyen volt a találkozó?
Jó volt. Aha.
Holnap elmehetnénk vacsorázni, és elmesélném.
Hoztam neked abból a fánkból, amit szeretsz.
Nagyon figyelmes vagy.
De most muszáj lezuhanyoznom. Jó?
Nem megy.
Dehogynem.
Minden válasz ott van a lapon.
Kapd be! Apám gazdag. Nem kell tudnom ezeket a dolgokat.
Figyelj! Tudod, te sokkal okosabb vagy nálam.
Legfeljebb tíz perc, és megoldod.
Jól van.
- Ez a beszéd! - Erin!
Egy szóra!
Szóval? Hogy halad?
Hát, szerintem lassan ráérzünk.
Az jó.
Valamelyik nap láttam nála egy könyvet.
- Mintha a csodák korában élnénk. - Igen.
Ha már itt tartunk, szóltam pár jó szót az érdekedben a St. Joseph'sben.
- Várj! Nem kértem tőled ilyesmit. - Tudom.
- Csak gondoltam, meglátom, mit tehetek. - Oké.
Nézd, nagyon hálás vagyok. Tényleg.
De senkinek sem akarsz tartozni.
Így van.
Mindössze elmondtam, hogy jó véleménnyel vagyok rólad.
Ami szerintem ellensúlyozta a titkárnő negatív véleményét.
- A hetyke, bekoffeinezett nőét. - Oliviáét?
- Az övét. - Dehogy, ő a barátnőm. Nem tenne ilyet.
Jaj, Erin.
A barátok tudják a leginkább hátba szúrni az embert.
Azt ugyan még nem tudja, hogy ki irányítja a maffiát. De...
Ez figyelemre méltó.
Egyértelmű bizonyíték nélkül viszont nem hagyhatom jóvá.
Nem használhatjuk az erőforrásainkat a személyes keresztes hadjáratára.
Foglalkozzon Margot Müllerrel, nyomozó!
JELSZÓ
JELENTÉS A MEGFIGYELÉSRŐL
HATÓSÁGI NYILVÁNTARTÁS
KATE JONES - SZIGORÚAN TITKOS
CENZÚRÁZOTT KÉP HOLLÉTE ISMERETLEN
Mrs. Carter alig várja, hogy felkészítse Harpert a különleges estére.
Anya!
Emilióval az iskolai bálon ismerkedtünk meg.
Iskolás szerelem!
Úgy örülök, hogy újra együtt vagytok!
Már bocs, de ti ezt mind túlságosan is komolyan veszitek.
- Hűha! Szép volt. - Hé!
- Ez igen! - Ügyes vagy.
Harp!
Mennünk kell.
Gyere!
Ha továbbra is titkolózni akarsz Jordi előtt,
akkor segítened kell.
Milliókat mosnak tisztára a bikaviadal-arénában.
Lesz ott egy informátor, aki hajlandó köpni.
- Kérlek, add már fel végre! - Biztos ezt akarod, Kate?
Menj a kocsihoz! Mindjárt jövök. Nyomás!
Tudok Margot Müllerről.
- És Lena Campbellről. És rólad. - Elég!
- Emilio, állj le! - Fel tudnám göngyölíteni ezt az ügyet.
Igenis segíteni fogsz.
Csak fedezned kéne. Egy éjszakáról van szó.
Emilio, ez csak üres fenyegetőzés.
Margot-t együtt ástuk el. Agustínt te ütötted el.
- Nélküled is végigcsinálom. - Inkább ne!
Én a javadat akarom, Emilio.
- Anya! - Jó, megyek már!
Tabarez talán okkal akar leállítani.
Talán meg akar védeni. Ne légy hülye!
És ezt soha többé ne hozd szóba!
Izgulsz?
Nem.
Gyönyörű vagy.
Neked muszáj ezt mondanod. Az anyukám vagy.
Jogos. Rémesen festesz.
Amint belépsz a bálterembe, mindenki sikítozni és menekülni fog.
Vicc volt! Csak vicceltem.
- Szeretnék kérdezni valamit. - Oké. Rajta!
De nem akarlak elszomorítani.
Rendben.
Mi az?
Te vagy az anyám?
Hát persze.
Az igazi anyám.
Mr. Martín ma Kate-nek szólított.
Régen mindenki így hívott.
Most viszont Erin vagy.
Oké...
Nem volt választásom.
Emlékszel a régi életünkre?
Nem hagyhattalak magadra.
Az anyám meghalt, igaz?
Nagyon sajnálom.
De azt mondtad, hogy te vagy az igazi anyám.
Tudom. Igen. Mindenfélét kitaláltam, hogy könnyebb legyen neked.
Nem. Hazudtál nekem.
Ez volt a lényeg. Csak így védhettelek meg.
És amúgy szeretsz?
Vagy csak nincs más választásod?
- Mit gondolsz? - Szerintem szeretsz.
Szeretlek.
Bármit megtennék érted.
Még motorom is lehet?
Nem.
Tényleg elfogadhatóan nézek ki?
Az nem kifejezés.
Te vagy a legjobb dolog az életemben.
És remélem, hogy talán te is elmondhatod rólam ugyanezt.
Bújj ide!
El kell mondanod apának.
Szia!
- Gyönyörű vagy! - Köszönöm.
- Ez a hely semmit sem változott. - Így van.
Két lime-os szódát kérek.
Szóval? Hogy legyen?
Hoztam kelléket.
Elhoztad Harper fogmosáshoz használt homokóráját.
Átfordítjuk, és elkezdünk egymásnak kérdéseket feltenni.
- És őszintének kell lennünk. - Igen, 60 másodpercig.
Ennyi.
Kezdd, ha készen állsz!
Biztos, hogy ezt akarod?
- Igen. - De le is szarhatjuk.
Nem. Szerintem már túl régóta leszarjuk.
Rendben.
Mi az, amit nem akarsz nekem elmondani?
Jól van. Semmi baj.
Nem én vagyok Harper igazi anyja.
Oké. Örökbe fogadtad?
- Nem. Nem egészen. - Ez meg mit jelent?
Akkor kinek a lánya?
Hallottál már Lenáról? Ő a nagynéni a családfán.
- Igen. Ő Harper anyja? - Igen.
Lena meghalt, Harper pedig...
- Nem volt, aki gondoskodjon róla. - És csak úgy magadhoz vetted?
Aha.
Törvényesen?
Nem.
Ő tudja?
Igen, tudja. Magától jött rá.
Az a legrosszabb, hogy újra megtenném.
Csak azon változtatnék, hogy hamarabb elmondanám neked.
- Elveszíthetjük! - Tudom.
Egyszer csak megjelenhetnek nálunk, és elvihetik. Semmit sem tehetnénk!
Tudom.
Én ezt...
Jól van. Felállni!
Egyre nagyobb a tömeg.
Igen. Eszembe jutott az első alkalom, amikor itt jártunk.
Nagyon izgultam. Szerettelek volna lenyűgözni.
Emlékszem, azt mondtad, nem szeretsz táncolni.
Aztán két órán keresztül táncoltattál.
Nem volt két óra. Csak annyinak tűnt.
Még mi is lehetünk ilyenek.
Hát, egy percig mindenképpen.
Jordi, hé!
Mi a baj?
- Nekem ez nem megy. - Többé nem hazudok!
Nem.
Nem hiszek neked. És már nem bízom benned.
Eltűntél. Aztán amikor visszajöttél, előadtad ezt a faszságot,
hogy alkoholista vagy.
És most, ennyi idő után, közlöd, hogy Harper nem is a mi lányunk?
Hazudtam, de nem árultalak el!
Ez nem árulás? Az egész kapcsolatunk egy kibaszott hazugság, Erin!
Ez nem fair.
Nem?
Akkor hogy jutottunk idáig?
Szia!
Azt hittem, nem vagyunk beszélő viszonyban.
Hát, nincs más, akit felhívhatnék.
Oké. Ez tényleg elég elkeserítő.
Jól elkúrtam mindent, nem igaz? Lehet, hogy Jordi el fog hagyni.
Igaz. De szerintem Jordi nem fog lemondani rólad.
Várjunk! Miért suttogsz? Hol vagy?
- A bikaviadal-arénában. - Odamentél egyedül?
Igen. Nem volt más választásom.
Dehogynem volt! Nem éri meg a kockázatot.
Fordulj sarkon, és menj haza!
- Lehet, hogy igazad van. - Tutira igazam van!
Várj csak! Visszahívlak.
- Tűnj onnan! - Itt az informátorom.
Elment az eszed?
Helló!
Emilio!
Emilio?
Bassza meg!
Jesszusom, Emilio.
Te aztán tényleg nem értesz a célzásból, cimbora.
Nyugi.
Tudom. Fáj.
Sajnálom.
Csakhogy igen sok pénzt vesztettünk miattad.
Jól megnehezítetted a dolgomat.
Ami kurva nagy önzőség volt.
Tudom, hogy egy nővel működsz együtt.
Ő mentett meg téged attól a pöcs Agustíntól is.
Ki ez a nő?
Nem tudom.
Az egyik kollégád az őrsről?
Robledo?
Sanchez?
Vagy Hortado?
Egyikük sem.
Csak mondd meg a nevét!
Emilio.
Segíts nekem!
Ha megmondod a nő nevét...
hazamehetsz.
Ez az utolsó esélyed.
Ez jópofa.
Gyerekes, de azért egész vicces.
Emilio, én minden esélyt megadtam neked.
Csakis magadnak köszönheted.
Ne!
Menekülj!
A feliratot fordította: Dittrich-Varga Fruzsina