KDO JE ERIN CARTEROVÁ?
Teď předám slovo Aně, Emiliově ženě,
a jeho synovi Rafovi, aby se s ním mohli rozloučit.
Bůh vám žehnej. Amen.
To bude dobrý, tati.
Jo, jasně.
UPŘÍMNOU SOUSTRAST PŘEJÍ DANIEL A DYLAN LANGOVI
Nedávno jsme spolu popíjeli a hráli pétanque.
Já vím.
Upřímnou soustrast, Jordi.
Děkuju.
Jestli pro vás můžu cokoliv udělat...
Vlastně asi budeme prodávat dům.
To bychom nejdřív měli probrat.
Nechci, abyste ho prodávali.
Ne, my ho...
Byl to jenom nápad.
Trh teď nevypadá nejlíp.
Co kdybys zašla zjistit, jak to nese Rafa?
Jasně.
Tak jo.
Běž.
Půjdeme?
Uděláme to takhle.
- Hej. - No?
Nechceš si vzít na pár dní volno?
Můžeš odsud zmizet a vzít s sebou Harper.
Zajet za svými rodiči.
- To nezní špatně. - Že ne?
- Oběma by vám to prospělo. - Ano.
Harper má ale pořád školu.
Neboj, zítra jí končí pololetí.
Měl jste ho chránit před gangy.
- Nesahejte na mě! - Klid!
Jste zasranej lhář.
- Jak se opovažuje? - To je dobrý.
Dej mi minutku.
Inspektore Tabarezi. Emilio se mi o někom zmiňoval...
Daniel Lang?
Možná byste si ho měl proklepnout.
O takové věci by se učitelky zajímat neměly.
Běžte za svojí rodinou.
Nešiřte drby.
Co to děláš?
Další domácí úkol? Myslel jsem, že už máš skoro prázdniny.
Děláme přání pro Rafu.
To je můj spolužák. Umřel mu táta.
Jo, viděl jsem to ve zprávách.
- Nevěděl jsem, že je to tvůj kamarád. - Není.
Já nevím.
S paní Carterovou jsme je dělali, i když Julii umřela babička.
Carterová je hotová světice.
Tomu klukovi umřel táta. Nevím, jak mu pomůže nějaká čmáranice.
Promiň.
Dodělej to přání. Je to pěkné gesto.
Co to má být? Normálně sladké cereálie k snídani nesmím.
No, začaly ti prázdniny, tak dneska uděláme výjimku.
A tobě to nevadí?
Jsou to jenom cereálie. Snažím se to nehrotit.
Jdu to hodit do auta.
Jasně.
Vrátíme se, že jo?
Samozřejmě. Je to jenom na pár dní.
Uvidíš babi s dědou, zajdete na pláž
a budeš si užívat čas s tátou.
- Protože jsi mu řekla, že nejsem tvoje. - Jasně že ne.
O tebe tu vůbec nejde, přísahám.
A o co teda?
Celý rok mě prosíš o čokoládové cereálie. Tady je máš.
Jordi má pravdu, nehroť to.
Je to „táta“, ne „Jordi“.
Udělám nám topinky.
Tak jo.
Vyrazíme.
Máš všechno?
Brýle, plavky i kartáček?
Kartáček.
Já to věděla.
Nemůžu to najít.
Kam jsem to jenom...
- Jordi. - No?
Cítí, že se mezi náma něco děje.
V tom má pravdu, ne?
No jo. Co kdybychom to teď nechali být?
Já to doklepu ve škole a ty si s Harp užiješ...
Budeme předstírat, že se nic neděje?
Na medině tě naučí stanovit si priority
a jak se vypořádat s nejakutnějšími problémy.
To ale neznamená, že ty ostatní zmizí.
Takže jasně. Můžeme to nechat na pár dní být,
ale...
nevím, co to změní.
Harper to pomůže.
Jela bych s váma, ale musím být v práci. Jasný?
Ať už se stane cokoliv, Harper musí vědět, že vždycky budeš její táta.
Tak jo, řekni „ahoj“ mámě.
Ahoj mámě.
- To se nikdy neomrzí. - No jo.
Šťastnou cestu.
Zavolej, až dorazíte. Mám tě moc ráda.
Já tebe taky.
Tady máš hodnocení žáků.
Když si nebudeš jistá, prostě řekni, že potřebují víc dávat pozor.
To v podstatě platí pro každé dítě na světě.
Tak jo.
Vím, že se trápíš, ale jsem tu pro tebe.
V čem přesně?
- Co... - V čem přesně?
To místo mi nedali proto, že jsi se mnou vyjebala.
Tak jo.
Myslím, že ti ten smutek leze na mozek.
Nemůžeš toho nechat?
Zeptali se mě na můj upřímný názor, tak jsem jim ho řekla.
Je milý vědět, co si o mně myslíš.
No tak, Erin.
S tím pohovorem jsem ti pomáhala ze všech sil.
A ty přijdeš pozdě v plážovém tričku
a děláš, že vůbec za nic nemůžeš.
- Nemusíš si o mně dělat starosti. - Musím!
Vůbec si mě nepouštíš k tělu.
Už musím jít.
Měla by se trochu víc soustředit, ale jinak si tenhle rok vede skvěle
a doufám, že si užije léto.
- Tak jo. - Děkujeme.
- Díky. - Není zač.
Paní Carterová.
Jak si vede Dylan?
Dobře.
Má lepší známky, ale ještě na sobě musí trochu zapracovat.
- Ale zlepšil se, že? - Ano.
Děkuju.
Z velké části za to vděčí vašemu doučování.
Jak si vede v matice?
No...
Já tohle nedávám.
Dali jsme vašemu kamarádovi spoustu příležitostí to nechat být.
Je mi vážně líto, co se stalo,
a vím, jak těžké to musí být pro Anu a malého Rafu.
Nevíte. Vůbec si je neberte do pusy.
Nepřerušujte mě, Erin. Snažím se vám tu vyhrožovat.
Nejsem na vrcholu potravinového řetězce.
Finančně se zodpovídám lidem, kteří jsou nade mnou.
Ti nejsou tak rozumní jako já.
- Nehodlám předstírat, že se nic nestalo. - Proč?
Vždyť se vás ani nevyptávám, co jste tam dělala.
Klidně můžeme začít s čistým štítem.
- A hodit to za hlavu. - Jinak co?
Myslím, že to dobře víte. Dneska ráno jste měla návštěvu, ne?
Příště... se k vám staví v noci
a nejdřív vám zastřelí dceru,
protože vyděšené děti dokážou dělat pěkný kravál.
Pak přijde řada na vás a vašeho manžela.
Vybílí vám dům, aby to vypadalo jako loupež, co se zvrtla.
Proboha Erin, tihle lidi...
jsou zvířata.
Jestli se přiblížíte k mojí rodině...
Já nic takového nechci.
Chápete?
Jenom se to celé snažím nějak vyřešit.
Chci vás ochránit.
Takže...
Prosím. Jak mu jde matika?
Zlepšil se.
Jenom si ji musí procvičovat a dávat pozor.
Celkově je to milý a citlivý kluk.
Jestli se začne snažit, čeká ho skvělá budoucnost.
V to rozhodně doufám.
Děkuju.
Za všechnu vaši pomoc.
Užijte si léto.
Snad to probíráme naposledy.
Zdravím.
My jsme Davidsonovi.
Deanovi rodiče.
Dobrý den, pane a paní Davidsonovi.
- Čau. - Ahoj.
Jak se má Harper?
Naši ji hrozně rozmazlují.
V žilách jí místo krve proudí zmrzlina.
A jak jsi na tom ty?
Já si zmrzku kupuju sám.
Jordi.
Jak se máš?
Chci být smutný z toho, že Emilio umřel,
ale místo toho jsem vzteky bez sebe.
Jenom ti chci říct, že...
mě to hrozně moc mrzí.
A...
Nepokládej mi to.
Jasný?
Nevím, co bych ti řekla, ale nepokládej mi to.
Jsi tam?
- Řekla jsi, ať ti to nepokládám. - Jo.
To je pravda.
Promiň, Jordi. Za všechno.
- Vyřiď Harper, že jí zítra zavolám. - Jasně.
Dobrou noc, paní Carterová.
Dobrou, pane Collantesi.
Erin. Haló!
Nefunguje ti zvonek.
To mě nepozveš dál?
Očividně pozvu.
Vypadáš příšerně.
Díky. Nedáš si...
Nesnažím se tě urazit. I když mě to láká.
V centru se dneska pořádá festival ohňostrojů
a pro Anu to bude těžké.
Aha, jasně. Ale... proč?
Protože jí na něm před lety Emilio požádal o ruku.
Ty se o svoje sousedy vůbec nezajímáš?
Jasně, určitě to někdy zmínili. Jen jsem si nedělala poznámky.
Chce zajít do baru, kde ji požádal o ruku.
Pořádají tam velkou tematickou párty.
Chce tam jít s partou známých.
Já se na to necítím, Penelope.
Od toho sousedi jsou. Když je třeba, táhneme za jeden provaz.
To je vlastně hrozně milý.
Já zařídím šaty.
- Jaké šaty? - Uvidíš.
Když Jordi mluvil o prodeji domu, myslel to vážně?
Jo.
Teď je na to opravdu hrozná doba.
- Dobře... - Jasně.
Tak jo. Co kdybys teď vypadla? Uvidíme se později.
Samozřejmě.
A neboj, bude líp.
Dobře.
Sakra práce.
Zdravím. Jste Olivia Thornová?
Ano.
Ahoj. Já jsem Kate Jonesová, stará známá Erin Carterové.
Aha. Zdravím, ráda vás poznávám.
Já vás taky.
Promiňte, že jsem se tu jen tak objevila, ale vím, že jste kolegyně.
Je to tak. Stalo se něco?
Vůbec ne, promiňte. Jdu na to ze špatného konce.
Jsem tu pracovně a doufala jsem, že si s ní popovídám,
ale došlo mi, že vlastně nevím, kde bydlí.
- Zkoušela jste jí zavolat? - Jo, ale mám staré číslo.
Vlastně jsme se kdysi nepohodly
a já jsem si to s ní přijela vyříkat.
Aha, jasně.
Erin občas bývá... pěkně tvrdohlavá.
Jo, to je slabé slovo.
Promiňte, Olivie. Já to nějak zvládnu sama.
Vlastně jsem zrovna šla postavit na čaj.
To je od vás moc milé.
Skvěle, pojďte dál.
Díky. Máte krásnou zahradu.
Odkud se s Erin znáte?
Před lety jsme spolu pracovaly.
Jako učitelky?
Učitelky? Jo.
Nějakou dobu jsme si byly dost blízké.
Erin je prostě Erin.
Jo.
Pak jsem se dočetla o tom, co se jí stalo v tom obchodě.
No jo.
Ji i její dceru to dost vzalo.
Harper?
- Jo. - Jak se má?
Neviděla jsem ji celou věčnost.
Je to poklad.
Je chytrá a vtipná. Vlastně si hodně rozumíme.
Promiňte, ale pořád moc nechápu, proč jste šla zrovna za mnou.
Mám spoustu špatných nápadů
a jedním z nich bylo překvapit Erin ve škole.
Když jsem tam ale dorazila...
- Letní prázdniny, jasně. - Přesně tak.
Když jsem se po ní ptala, všichni mě odkázali na vás.
Prý jste školní sekretářka a víte úplně o všem.
Už to tak bude.
Samozřejmě vám nemůžu dát její osobní údaje,
ale ráda jí předám vaše číslo.
Vážně jsem ji chtěla překvapit.
S tím bohužel nemůžu nic dělat.
Jasně, to chápu.
Tohle jsou vaše děti?
Ano, mám dvojčata.
Až moc energické duo.
Dneska šli s tátou na ohňostroj.
Koho máte radši?
Mám je ráda oba stejně.
Jasně, ale kdybyste si musela vybrat?
To bych nedokázala.
Kdyby vám hořel dům a měla jste čas zachránit jenom jednoho,
koho byste popadla?
No, to bych...
zůstala v domě a uhořela.
No teda.
Nechala bys umřít oba, aby ses vyhnula těžký volbě?
Ty jsi teda bezohledná kráva.
Asi byste měla jít.
A ty si nech zkontrolovat detektor kouře.
Myslím to vážně.
Ještě jsme neskončily, Olivie.
Chceš zavolat policii? Ne. Jasně že ne.
Než totiž stihnou přijet, budu dávno pryč.
A teď vím, kde bydlíš, takže...
Vidím, že si říkáš, jestli si...
třeba jenom nedělám srandu.
Třeba mám zvláštní smysl pro humor.
Možná.
Já se s Erin taky pohádala a Harper
je na dovolené s tátou, takže si vážně myslím,
že byste... už měla jít.
A já si zase myslím, že bys jí měla zavolat.
Omluvit se.
A pak bys mi měla říct,
kde ji najdu.
Každý den děláš tisíce rozhodnutí, Olivie.
Tak teď udělej to správný.
Víš co...
mysli na Lily a Lucu.
Já vám jejich jména neřekla.
Já vím.
Překvápko.
Díky, že jsi dneska přišla.
Nemáš za co.
To byl celý Emilio.
Klečel přede mnou a já nemohla říct „ano“, protože...
- Neměl prsten? - Neměl.
Ale měl kroužek na klíče od auta.
Takže jsem první dva měsíce nosila tohle.
Chcete pomalovat obličej?
Ne, díky.
To není třeba.
No...
Emilio na tyhle blbůstky nedal dopustit.
Tak jo. Proč ne?
Ale opatrně, mám hrozně citlivou pleť.
Ahoj, Erin!
Teď nemůžu.
Snažila jsem se ti dovolat.
Já vím. Doufala jsem, že mi dáš pokoj, když ti to nevezmu.
Moc mě mrzí, jak jsem se zachovala, a chtěla bych tě vidět.
- No... - Tváří v tvář. A omluvit se.
Hele, to nemusíš. Neřeš to.
V novém pololetí můžeme začít nanovo.
Celé to hodíme za hlavu.
Kde teď jsi?
V baru Rapture,
ale s někým tu jsem, takže teď opravdu nemůžu.
Jasně.
Díky za...
pochopení.
Vážně mě to mrzí, Erin.
Promiň.
Pomyšlení, že budu na Rafu sama, mě děsí.
Klid, nebudeš na to sama.
Ne, já...
Všichni jsou na mě tak hodní.
Ty, Penelope...
Dokonce i pan Lang mě kontaktoval a nabídl mi pomoc.
Daniel?
S čím...
S čím ti chce pomoct?
Chce Rafovi zaplatit školné.
Poslouchej mě, Ano.
Musíš to odmítnout.
Klid.
- Jenom mi tak... - Ty mě nechápeš.
Ať se od tvojí rodiny drží dál. Rozumíš?
Jenom mi chce pomoct.
Říkal, že pomohl tobě, a teď chce pomoct i nám.
Nedělej si starosti.
#PARIMEVSANTA*DIWAS
Běž ven, Dylane. Musím si zavolat. Utíkej se podívat na čerty.
No tak, kluci. Jdeme.
Teď mě dobře poslouchej! Kdy mi dodáš moji zásilku?
Proč má zpoždění?
Mám tu lidi, co na ni čekají.
Už žádný výmluvy.
Neměl jsi chodit ke mně domů.
Zdá se, že se moc nechápeme, Erin.
Čemu jste nerozuměla na tom, že to máte „nechat být“?
Moses sloužil u zvláštních jednotek.
Takže se vás musím zeptat,
co jste do prdele zač, paní Carterová?
Emiliova kámoška.
S tímhle vám peníze nepomůžou.
Ana je vrahovi svého muže
vděčná za to, že jí něco přispěje, aby mohla poslat syna do školy.
- Myslel jste, že vám to projde? - Přišlo mi to jako pěkně štědrý ges...
Počkejte. No tak!
- Ne! - Nedělejte to.
Můj syn sem přijde se všemi svými kámoši.
Tohle vám neprojde.
Tady nejde o mně.
Nechci, aby mě tu syn našel mrtvého.
Co to s klukem v jeho věku udělá?
- Držte hubu! - Přítele už vám to nevrátí.
Akorát Dylanovi zničíte život.
Další dítě přijde o rodiče.
Co jste to za učitelku?
Můžu si u vás odskočit?
Tamhle.
PĚT ZMEŠKANÝCH HOVORŮ
Předtím jsem ti to nemohla říct, ale hledá tě nějaká žena.
Kate Jonesová. Vyhrožovala mi, že něco provede dětem.
Musela jsem jí říct, kde tě najde. Promiň, měla jsem strach.
To mě ani nepozdravíš?
- Myslela jsem, že jsi mrtvá. - Já vím.
Kde je?
Teď není doma.
Neptala jsem se, kde není, ale kde je.
Ani na to nemysli.
Jsi rychlá, ale dobře víš, že já jsem rychlejší.
Kde je kurva moje dcera?
Se svým tátou.
To není možný, ten je mrtvej.
Myslela jsem svého muže.
Jsi učitelka, že jo?
Takže poznáš rozdíl mezi otázkou: „S kým je moje dcera?“
a „Kde je moje dcera?“
V Canyelles s jeho rodiči. Jsou na pláži.
Jasný?
Hlavně klid.
Prosím.
Můžu dostat sklenku whisky?
Bez ledu.
S někým ses porvala?
Jo.
Vyhrála jsi?
To bych neřekla.
- Jsi opilá? - Cože?
Jsi opilá?
Dobře. Tak to můžeš řídit.
Ale ne v tomhle.
V autě mám něco na převlečení.
Mobil tu nech.
Až po tobě.
Pomalu.
Drobné si nechte.
Pokračuj rovně.
Kdybych věděla, že jsi naživu, nezmizela bych.
Máš řídit, ne mluvit.
Vezmu si ji zpátky, Kate.
Promiň. Kate, nebo Erin? Jak ti mám říkat?
Erin.
Říkej mi Erin.
Kate ti sedla víc. Ale tak se taky nejmenuješ, že ne?
Celé mě to moc mrzí, Leno.
O tom nepochybuju. Zvlášť teď.
Nikdy jsem nechtěla, aby to dopadlo takhle.
Kde je ta pláž, Erin?
Jsem si dost jistá, že tahle cesta nevede do Canyelles.
Nevede.
Ale chci ti něco ukázat.
Asi nechápeš, jak moc ti chci ublížit.
- Nenuť mě k tomu, jasný? - Dobře.
Jedeme pro to zlato.
Z tý loupeže?
Jo.
Zastav.
Jak daleko to je?
Osm až deset kiláků.
Ptá se na mě někdy?
No...
Myslela jsem, že jsi mrtvá, Leno.
Cos jí řekla?
Že jsem její máma.
Cože?
Do prdele!
Promiň.
Je mi to moc líto.
Dobře.
Tak mě doveď k tomu zlatu.
Vypni motor.
Dej mi klíčky.
Otevři dveře.
Dej ruce za hlavu.
A počkej tu.
Až řeknu „tři“, vystoupíš z auta. Jedna, dvě...
tři.
Tak je hodná.
Kde je to zlato?
Tam nahoře.
Pohyb.
Kde kurva je?
Tamhle.
V té skále je prohlubeň.
Prohlubeň ve skále?
Bože. Komukoliv jinýmu bych se vysmála.
Ale ty jsi prostě všehoschopná.
Margot vždycky říkala, že jsi ho ukradla.
Já myslela, že ho má policie.
Ne, měla pravdu.
Šla po mně.
A proč jsi jí ho nedala?
Margot neumí být nenápadná.
Do pár týdnů by ji chytili, jak se ho snaží utratit.
A ty víš, že by mě prozradila.
Bála ses, že tě připraví o tvůj novej, úžasnej život?
Měla jsem strach.
Tak strach, jo?
A proto jsi ji zabila?
Ona se mě snažila zabít první.
Zlomila jsi jí srdce.
Prý mě nikdy neměla ráda.
Zbožňovala tě.
My obě.
Tak ho kurva přines!
Dělej.
Ježiši.
Dej ho sem.
Ani se nehni.
Pane jo.
Ty mě do těch Canyelles fakt nechceš vzít, co?
Víš, že na tom nezáleží, že jo? Vím, kde bydlíš.
- Můžu si tam na Harper počkat. - Nebo si můžeš vzít to zlato a zmizet.
Je to pár milionů, Leno. Zajistí ti to pěkný život...
Ty myslíš, že je moje dcera na prodej?
Tak jsem to nemyslela.
Není.
Proč jsi ho neutratila?
Policie by to mohlo dovést ke mně a Harper.
Bála jsem se, že mi ji vezmou a dají ji do dětského domova.
A taky...
Taky co?
Vyčítala jsem si, co jsem provedla tobě a Margot.
Zničila jsem vám život.
Jo, byla to moje práce, ale to na tom nic nemění.
Vím, že je to tvoje dcera, ale mně na ní záleží víc než...
Naser si.
Překlad titulků: Eliška K. Vítová