ХТО ТАКА ЕРІН КАРТЕР?
А зараз запрошуємо Ану, дружину Еміліо,
і його сина Рафу сказати прощальне слово.
Хай благословить вас Господь. Амінь.
Усе гаразд, тату.
Так.
З ГЛИБОКИМИ СПІВЧУТТЯМИ ДЕНІЕЛ І ДІЛАН ЛЕНҐ
Кілька днів тому пили пиво, грали в петанк...
Так, знаю.
Співчуваю твоїй втраті, Жорді.
Дякую.
Якщо я можу чимось допомогти...
Мабуть, ми розглядатимемо можливість виставити наш будинок на продаж.
Гадаю, це ще треба обговорити, добре?
Я не хочу його продавати.
Ні, ми не...
Це лише розмови.
Ринок зараз не дуже.
Слухай, може, підеш подивишся, чи з Рафою все гаразд?
Добре.
Іди.
Ідемо?
Добре, Жорді, ось що ми зробимо.
- Гей. - Так.
Слухай, може ти візьмеш кілька днів?
Поїдеш кудись?
Разом з Гарпер.
Можеш провідати батьків.
- Непогана ідея. - Ну?
Вам це піде на користь.
Ано.
Але у Гарпер ще школа.
Нічого, останній день семестру.
Ти мав захистити його від них.
- Не чіпай мене! - Тихо!
Ти клятий брехун.
- Як він сміє приходити сюди? - Я в нормі.
Вийду на хвилинку.
Інспекторе Табарес. Еміліо справді назвав ім'я...
Деніел Ленґ?
Не знаю. Можливо, варто перевірити.
Шкільній вчительці не слід перейматися такими справами.
Ідіть.
Будьте з рідними.
Тримайтесь якнайдалі від пліток.
Що робиш?
Домашня робота?
Я думав, уже майже канікули.
Ми малюємо листівки для Рафи.
Ми однолітки. У нього помер батько.
Так, я бачив у новинах.
Я й не знав, що ви друзі.
Та ні.
Не знаю.
Місіс Картер загадувала таке, коли померла баба Джулі...
То дайте місіс Картер медаль.
Хлопець втратив батька, і я не думаю, що поганенькі малюнки
стануть для нього великою розрадою.
Вибач.
Домальовуй листівку. Це гарний жест.
Що це?
Ти ж забороняєш солодкі пластівці на сніданок.
Так, але у тебе канікули. Це особливий день.
І ти не проти?
Це пластівці для сніданку. Я намагаюся не думати про це.
Піду віднесу це в авто.
Так, звісно.
Ми повернемося, правда ж?
Звичайно, так. Це лише кілька днів.
Провідаєте бабусю й дідуся. Побудете на пляжі.
Проведеш трохи часу з татом.
Бо ти сказала тату правду про мене.
Ні, звісно, ні.
Слухай, проблема тут не в тобі. Чесно.
То якась проблема є?
Ти цілий рік просила шоколадні пластівці і нарешті отримала їх.
Жорді має рацію, менше думай.
Тато, а не Жорді.
Піду зроблю тост.
Гаразд.
Пора їхати.
Гарп, ти все взяла?
Окуляри, купальник, зубну щітку?
Зубну щітку.
Ну, бачиш, я знала.
Ніде не можу його знайти.
Я не знаю, де...
- Жорді. - Що?
Вона відчуває, що між нами щось не так.
Бо це правда. Хіба ні?
Так. Гаразд, може, почекаємо кілька днів,
я закінчу в школі, а ви удвох поїдете відпочити...
Поставити все на паузу? Вдавати, що все добре?
Знаєш, медиків навчають сортувати пацієнтів
і працювати з невідкладними випадками.
Це не означає, що все інше зникне.
Тож, звісно, можемо почекати кілька днів.
Але...
Тільки я не знаю, що ця перерва дасть.
Це допоможе Гарпер.
Я б поїхала з вами, якби не робота.
Розумієш?
Попри все між нами, Гарпер має знати, що ти завжди будеш її татом.
Ну, кажи мамі «бувай».
Мамі бувай.
- Цей жарт не старіє. - Це точно.
Щасливої дороги.
Подзвоніть, як приїдете. Люблю вас.
І я тебе.
Ось характеристики учнів.
Якщо застрягнеш, кажи, що все добре, але їм треба бути уважнішими.
Це стосується всіх дітей у світі.
Гаразд.
Знаю, тобі боляче і... Я буду рада допомогти.
Яким чином?
- Що... - Просто питаю, яким чином?
Адже ти мене кинула, не дала перейти на повну ставку.
Гаразд. Гадаю, можливо, через горе у тебе параноя.
Годі, припини.
Мене попросили чесно сказати, чи ти підходиш, і я сказала.
Приємно знати, що ти про мене думаєш.
Ну ж бо, Ерін.
Я тобі з усіх сил допомагала зі співбесідою.
Ти спізнилася, прийшла в довбаній пляжній футболці
і поводилася, наче всі інші винні, що тебе не беруть.
- То не хвилюйся більше за мене. - Я хвилююся.
Ти ніколи мені не розкриваєшся.
Мені треба йти.
Вона могла б бути уважнішою,
та загалом у неї був вдалий рік,
і сподіваюся, що канікули будуть ще кращі.
- Гаразд. - Дякую.
- Так.
Місіс Картер.
Як справи у Ділана?
Добре.
Оцінки вже ліпші, але йому є над чим працювати.
- Але вже краще. - Так.
Дякую.
Адже передусім це завдяки заняттям з вами.
Як справи з математикою?
Він...
Я не можу.
Я дав твоєму другу всі можливості відступити,
і мені справді прикро за те, що сталося,
і я усвідомлюю, як важко Ані й маленькому Рафі.
Ні, не смій називати їхні імена.
Ерін, прошу, не перебивай мене, коли я тобі погрожую.
На вершині харчового ланцюга не я.
Я маю фінансові зобов'язання перед людьми наді мною.
І вони набагато менш розважливі за мене.
Я не вдаватиму, ніби нічого не було.
Чому?
Я навіть не питатиму, що ти там робила.
Як на мене, можна почати з чистого аркуша.
- Живи далі. - Інакше?
Ну, думаю, ти знаєш. До тебе сьогодні заходили, правда?
Наступного разу вони прийдуть до тебе додому...
Спочатку застрелять дочку,
бо діти можуть дуже кричати, коли їм страшно.
Далі тебе, а потім твого чоловіка.
Тоді все перевернуть, щоб здавалося, наче це невдале пограбування.
Господи, Ерін, ці люди...
Це тварюки.
Наблизишся до моєї сім'ї, присягаюся...
Я й не хочу.
Розумієш?
Я просто намагаюся владнати цю справу.
Я хочу захистити тебе.
Тож...
Будь ласка. Як у нього справи з математикою?
Краще.
Йому треба просто працювати й бути уважнішим.
Загалом він дуже добрий і чуйний хлопчик,
у якого попереду світле майбутнє, якщо він зуміє знайти себе.
Що ж, сподіваюся.
Дякую.
За всю твою допомогу.
Гарного літа, Ерін.
І щоб це було востаннє.
Добрий день.
Ми містер і місіс Девідсон.
Наш син - Дін.
Містере та місіс Девідсон, вітаю.
- Привіт. - Привіт.
Як там Гарпер?
Батьки балують Гарп, як тільки можуть.
У її судинах фактично саме морозиво.
А ти як?
Я дорослий і можу купувати його сам.
Жорді.
Як почуваєшся?
Я хотів би бути засмученим через Еміліо,
але почуваюся лише таким, бляха, злим.
Я просто хочу сказати, що мені...
мені тебе дуже шкода.
І...
Не кидай слухавку.
Гаразд?
Я не знаю, що сказати, але не кидай слухавку.
Ти тут?
Ти попросила не кидати.
Так.
Пробач, Жорді. За все.
- Скажи Гарпер, що я подзвоню їй завтра. - Добре.
Добраніч, місіс Картер.
Добраніч, містере Кольянтес.
Ерін. Агов!
Дзвінок не працює.
Запросиш мене зайти?
Так, напевно.
Виглядаєш жахливо.
Дякую. Може, хочеш...
Я не хотіла тебе образити. На жаль.
Увечері в центрі фестиваль феєрверків,
і очевидно, що Ані буде важко.
Так, ясно. Звісно. І що?
Колись на цьому фестивалі Еміліо зробив їй пропозицію...
Ти взагалі звертаєш увагу на сусідів?
Так, упевнена, вони це казали, але я за ними не записувала.
Вона хоче в бар, де він попросив її руки.
Там буде велика тематична вечірка.
Вона хоче зібрати компанію.
Пенелопо, мені не до зустрічей.
На те вона й спільнота, Ерін. У такі моменти ми гуртуємося.
Це справді чудова ідея.
Я організую сукні.
- Які сукні? - Побачиш.
А Жорді серйозно говорив про продаж будинку?
Так.
Зараз жахливий час для продажу.
- Гаразд... - Так.
Добре. Тоді, може, котися звідси, і до зустрічі?
Звичайно.
І не хвилюйся, все налагодиться.
Так.
От дідько.
Вітаю. Олівія Торн?
Так.
Привіт. Мене звати Кейт Джонс. Я давня подруга Ерін Картер.
А, ясно.
Привіт. Дуже приємно.
Мені теж дуже приємно.
Вибач, що я так звалилася,
та я знаю, ви разом працюєте.
Так. Щось сталося?
Ні, вибач, ні. Я роблю все навпаки.
Я приїхала у справах
і сподівалася зустрітися з нею,
але тут я зрозуміла, що не знаю, де вона живе.
- Ти дзвонила їй? - Так, у мене старий номер.
Річ у тім, що ми посварилися,
і я тут, тому що хочу помиритися.
А, ясно.
Ерін іноді буває трохи впертою.
Так. Навіть не трохи.
Вибач, Олівіє, я розберуся. Дякую.
Власне, я саме збиралася поставити чайник.
Це так мило. Дякую.
Добре, заходь.
Дякую.
Гарний садок.
То звідки ти знаєш Ерін?
Ми працювали разом кілька років тому.
Учителювали?
Учителювали? Так.
Певний час ми були близькі, власне.
Ерін - це Ерін.
Так.
Тоді я прочитала в новинах про те, що сталося з нею в супермаркеті.
Боже, так.
Справжній жах для неї та її дочки.
Гарпер.
- Так. - Як вона?
Я так давно її не бачила.
Вона просто диво.
Розумна, весела. Ми насправді дуже близькі.
Вибач, я не зовсім розумію, чому ти вирішила прийти до мене.
У мене купа поганих ідей, Олівіє,
і одна з них - зробити сюрприз для Ерін у школі.
Але я приїхала туди...
- Канікули, звісно. - Саме так.
Я розпитала людей, і всі казали,
що мені слід звернутися до тебе.
Олівія Торн, секретарка школи, хранителька секретів.
Це я.
Звісно, її особисті дані я дати не можу,
але я з радістю передам твій номер.
Я дуже хотіла її здивувати.
На жаль, у мене зв'язані руки.
Так, звісно.
Я розумію.
Це твої діти?
Так. Двійнята.
Динамічний дует.
Увечері вони з татом ідуть на феєрверки.
Кого ти любиш більше?
Я люблю їх однаково.
Звісно, але якби довелось обирати.
Я б не змогла.
У тебе горить будинок, і ти встигаєш урятувати лише одну дитину.
Кого?
Ну, я б...
Я б лишилася й згоріла.
Ого...
Ти б кинула помирати обох, щоб не приймати важке рішення?
Ти бездушна корова, хіба ж ні?
Думаю, тобі краще піти.
Думаю, тобі слід перевірити датчики диму.
Я серйозно.
Ми не договорили, Олівіє.
Хочеш викликати поліцію? Ні. Звісно, ні.
Бо поки вони приїдуть, мене вже тут не буде.
Тепер я знаю, де ти живеш, тож...
І я бачу, як ти думаєш: може, вона просто жартує.
Може, у неї дивне почуття гумору.
Може.
Я теж посварилася з Ерін, а Гарпер поїхала
на відпочинок разом з батьком, тому, гадаю, тобі краще піти.
Думаю, тобі треба подзвонити їй.
Попросити вибачення.
А тоді, гадаю, буде краще, якщо ти скажеш, де вона.
Щодня ти приймаєш тисячі рішень, Олівіє.
Не помилися зараз.
Послухай...
подумай про маленьких Лілі та Луку.
Я тобі не казала, як їх звати.
Я знаю.
Сюрприз.
Дякую, що ти сьогодні зі мною.
Звісно.
Це в стилі Еміліо.
Словом, він на коліні, а я не можу сказати «так», бо...
ОЛІВІЯ
- Без обручки? - Без обручки.
Але у нього було це кільце з машинкою.
Тому перші два місяці заручин я носила це.
Розмалювати комусь обличчя?
Ні, дякую.
Думаю, не треба.
Ну...
Це саме така дурниця, яку зробив би Еміліо.
Гаразд, що ж, давайте.
Добре, тільки обережно, у мене дуже чутлива шкіра.
ОЛІВІЯ
Ерін! Привіт.
Я зайнята.
Я вже дзвонила тобі.
Знаю. Я сподівалася, ти здогадаєшся, коли я не відповідала.
Мені дуже прикро за мою поведінку, і я б дуже хотіла з тобою зустрітися.
- Ну... - Наодинці. Попросити вибачення.
Слухай, усе гаразд. Усе добре.
Буде новий семестр, новий початок.
Просто залишмо це все позаду.
А де ти зараз?
Я в барі «Захват»,
але у нас особиста розмова, то, може, якось іншим разом?
Так, звісно.
Дякую тобі за...
за розуміння.
Мені справді шкода, Ерін.
Пробач.
Страшно подумати, що я виховуватиму Рафу сама.
Нічого. Ти не будеш сама.
Так...
Усі так добрі до мене...
Ти, Пенелопа.
Навіть сеньйор Ленґ сказав, що хоче допомогти.
Деніел?
Що?
Допомогти з чим?
Він хоче заплатити за навчання Рафи.
Ні, Ано, послухай мене.
Не дозволяй йому допомагати.
Усе гаразд.
- Це свідчить про... - Ти не розумієш.
Не підпускай його до своєї сім'ї. Ти мене чуєш?
Він просто хоче допомогти.
Він сказав, що раніше допомагав тобі, а тепер подбає про нас.
Не хвилюйся.
#ВЕЧІРКА@SANTA*DIWAS
Ділане, вийдіть! Мені треба подзвонити. Ідіть подивіться на чортів.
Гей, хлопці, ходімо.
А тепер послухай мене! Коли я отримаю свій вантаж?
Чому так пізно?
У нас тут чекають люди.
Досить уже відмовок.
Не слід було тобі приходити до мене.
Здається, у нас тут невеличка проблема з комунікацією.
Що у слові «відступити» тобі не зрозуміло?
Мозес - колишній спецпризначенець.
Тому я мушу запитати тебе:
хто ж ти в біса така, місіс Картер?
Подруга Еміліо.
Я не дозволю тобі відкупитися від цього.
Ана насправді вдячна,
що вбивця її чоловіка може дати їй грошей, щоб її син ходив до школи.
Думаєш, тобі це зійде з рук?
Зважаючи на обставини, я гадав, що це збіса...
Чекай. Не треба!
- Ні! - Не роби цього!
Слухай, мій син зараз прийде сюди разом з друзями.
Я не дам тобі вислизнути.
Слухай, мова не про мене.
А про те, що мій син знайде мене тут мертвим.
Подумай, як це вплине на дитину його віку.
- Стули пельку! - Цим ти свого друга не повернеш.
Так ти лише зламаєш Ділану життя.
Ще одна дитина втратить батька.
Що ти в біса за вчителька?
БАР МОНАКО
Можна мені до вбиральні?
Он там.
ОЛІВІЯ 5 ПРОПУЩЕНИХ ДЗВІНКІВ
Ерін, я не могла сказати раніше. Тебе шукала одна жінка.
Кейт Джонс. Вона погрожувала моїм дітям...
Довелося сказати, де ти. Вибач, Ерін. Вона налякала мене.
Навіть не привітаєшся?
- Я думала, ти загинула. - Я знаю, що ти думала.
Де вона?
Її немає вдома.
Я не питала, де моєї дочки нема. Я запитала, де вона.
Не треба.
Ти швидка, але я завжди була швидша. Ти ж знаєш.
Де в біса моя донька?
Вона з татом.
Це неможливо, її тато помер.
Я про свого чоловіка.
Ти вчителька, так?
Тож ти розумієш різницю між «З ким моя дочка?»
і «Де моя дочка?».
Вона в Каньєльєсі. У його батьків.
Вони на пляжі.
Гаразд?
Заспокойся.
Будь ласка.
Можна мені віскі, будь ласка?
Без нічого.
Ти що, билася?
Так.
Перемогла?
Ні, не думаю.
- Ти п'яна? - Що?
Ти п'яна?
Добре.
Тоді тобі можна за кермо.
Але не в такому вигляді.
У мене в машині є одяг.
Залиш телефон.
Після вас.
Повільно.
Решти не треба.
Прямо вперед.
Якби я знала, що ти жива, я б тебе не кинула.
Я сказала тобі їхати, а не говорити.
Я заберу її, Кейт.
Вибач, Кейт, Ерін, як тебе тепер називати?
Ерін.
Ерін підійде.
Кейт тобі пасувало більше. Але це теж була брехня, так?
Мені дуже шкода, що так сталося, Ліно.
У цьому я не сумніваюся. Особливо зараз.
Знаєш, я ніколи не розраховувала, щоб усе так склалося.
Де той пляж, Ерін?
Бо я впевнена, бляха, що це не дорога до Каньєльєса.
Ні.
Я хочу тобі дещо показати.
Я шукаю привід зробити тобі боляче, Ерін.
- Не давай його мені, бляха. - Добре.
Недалеко звідси я сховала золото.
Золото з Гарвіча?
Так.
Зупини авто.
Далеко?
П'ять-шість миль.
Вона запитує про мене?
Вона...
Я думала, ти загинула, Ліно.
Що ти їй сказала?
Я сказала, що я її мати.
Що?
Чорт!
Вибач.
Мені дуже шкода.
Добре.
Покажи мені, де воно.
Заглуши мотор.
Дай мені ключі.
Відчини двері.
Поклади руки за голову.
Тепер чекай.
Я рахую до трьох, і ти виходиш. Повільно. Один, два...
Три.
Добре.
Де воно?
Он там.
Іди.
Де воно в біса?
Там.
У щілині між камінням.
У щілині між камінням?
Боже, ніхто у світі і я не повірили б.
Але ти? Ти, чорт забирай, неймовірна.
Марґо завжди вважала, що воно у тебе.
Я думала, його знайшла поліція.
Ні, вона мала рацію.
Вона прийшла по нього.
Чому ти їй його не віддала?
Бо Марґо була необережною.
Її б спіймали за кілька тижнів при спробі продажу.
Ти ж знаєш, вона б видала моє ім'я.
Ти боялася, що вона зруйнує твоє нове прекрасне життя?
Я злякалася.
Злякалася?
І тому, трясця, вбила її.
Спершу вона спробувала вбити мене.
Ти розбила їй серце.
Я їй ніколи не подобалася.
Вона, бляха, любила тебе.
Ми обидві тебе любили.
Ну, діставай, чорт забирай.
Швидше.
Господи.
Поклади сюди.
Не рухайся.
Ого.
Везти мене в Каньєльєс ти не хочеш, так?
Ти ж знаєш, що мені байдуже? Я знаю, де ти живеш.
Я можу поїхати й чекати на Гарпер там.
Або взяти це й зникнути.
Ліно, тут кілька мільйонів. Можеш узяти й гарно жити...
Гадаєш, мою дочку можна купити?
Ні, я не це мала на увазі.
Не можна.
Чому ти з цим нічого не зробила?
Поліція могла б вийти на мене й Гарпер.
Я боялася, що її заберуть у притулок. Я не могла ризикувати.
І я відчувала...
Що відчувала?
Провину за те, як вчинила з тобою й Марґо.
Що зламала вам життя.
Так, це була моя робота, але це не виправдання.
Я знаю, вона твоя дочка, та я люблю її понад усе...
Пішла ти.
Переклад субтитрів: В'ячеслав Кашук