Mer om det om et øyeblikk, men her er Jill med noe annet.
Sliter litt her.
TV fascinerte meg fra jeg var liten.
Jeg var cirka åtte år da jeg hadde fire bibliotekkort
og gikk på biblioteket for å låne bøker om TV.
God morgen fra Jill og meg.
Dere ser på BBCs Breakfast News klokka 06.30.
Jeg fikk ikke en fot innenfor før jeg var 25.
Jill Dando.
Jill var den mest berømte TV-verten på britisk TV.
Gulljenta på britisk TV,
drept utenfor sin egen dør midt på dagen.
SKUTT OG DREPT "HENRETTELSE"
Sånt skjer bare ikke.
Jeg tror alle med litt berømmelse
vet at den har to sider.
Du får mye uønsket oppmerksomhet.
Underlige folk. Besatte.
Du ser deg litt over skulderen.
Folk overalt kommer sammen igjen
for å løse noen av våre vanskeligste og alvorligste saker.
Crimewatch hadde et fantastisk omdømme
for å formidle informasjon
og få folk til å ringe inn med kritiske bevis.
Hvis du har mistanke, ring. Så mange spor og så mye fortvilelse.
Blir du noen gang bekymret for det du ser på Crimewatch?
Ja, men forbrytelsene vi viser er så sjeldne.
Det er ikke noe du støter på på gata
og tenker at skal skje deg.
Det var grunn til å være redd.
Det trengs en viss person,
en brutal, sadistisk psykopat for å skyte noen i hodet.
En av de største drapsetterforskningene
London-politiet sto overfor.
Det har gått 22 år, og det er uløst,
Den som gjorde det, er fremdeles der ute.
En av Storbritannias mest populære TV-verter er drept
i det som ligner et leiemord.
Hyllestene i form av blomster gjenspeiler det overskyggende sjokket…
Selv dronningen har kommentert, og sier hun er sjokkert…
Politiet sier det er mange mulige motiver for drapet.
…ansvarlig for å løse så mange forbrytelser, kan ha fått fiender.
Crimewatch-programlederen kan ha blitt drept som hevn
for NATO-bombingen av Beograd.
Etterforskere bekrefter at Jill Dando mente hun ble forfulgt
av en stalker.
En mann som har vært i retten i London var besatt av kjendiser
og var fascinert av skytevåpen.
Etterforskere sier de ikke utelukker noen motiv.
Noen mener drapsmannen kan ha sluppet unna med mord.
HVEM DREPTE JILL DANDO?
26. APRIL 1999
Hallo, ambulansetjenesten?
Hallo. Jeg går langs Gowan Avenue.
Det ser ut som om noen har kollapset.
Og det ser ut som det er Jill Dando.
Hun har kollapset utenfor døren sin. Det er mye blod.
Kan du gå bort og sjekke om hun puster?
-Det ser ikke ut som hun puster. -Akkurat.
Det kommer blod ut av nesen og armene er blå.
Jeg må bare finne ut om hun puster.
Hever og senker brystet hennes seg?
Herregud. Nei. Jeg tror ikke hun lever.
-Nei vel. Greit. -Beklager.
Ikke vær redd. Jeg skaffer hjelp.
Vær så snill.
KENSINGTON POLITISTASJON VEST-LONDON
Jeg hadde vakt i drapsgruppen i sentrale London.
Vi var travle og hadde for lite ressurser.
Og overbetjenten min fortalte meg…
SENIOR-ETTERFORSKER
…at det var en knivstikking i Fulham.
Fulham var et velstående område.
Så det var uvanlig.
Svært uvanlig.
Jeg kjørte ned dit,
og ble oppringt av min overordnede.
Han sa: "Den saken må være Jill Dando."
I flest drapssaker
kjenner ikke etterforskerne offeret i det hele tatt,
men i dette tilfellet kjente nesten alle til Jill Dando.
De kom en ambulanse langs Fulham Road da vi kjørte der,
og jeg skjønte at det var henne som ble fraktet fra åstedet.
Det var en vakker vårdag,
og jeg leste bulletinene, nyhetssammendragene.
Neste bulletin er klokka 14.40.
Jeg hadde på meg en fin, blå drakt.
Den kom fra designerne…
NYHETSOPPLESER
…Jill og jeg pleide å gå til sammen.
Alt var greit på nyhetsrommet, som er et travelt og bråkete sted.
Vi spiller side 45. Hvilket program kjører?
Så kom nyheten inn om at en kvinne hadde blitt drept.
Og ryktene begynte å gå i rommet om at det var Jill.
Og det ble fryktelig stille.
Da jeg kom, ble jeg informert av politiet.
De sa at ingen hadde sett hva som faktisk skjedde med Jill.
Men de hadde allerede identifisert to vitner
som hadde sett en mann stikke av.
De beskrev en hvit mann med mørkt hår, tettbygd,
iført en mørk frakk. Han var ikke maskert og hadde ikke hansker.
Så vi fokuserte på hvordan personen
som var blitt sett da han stakk av, kunne bli tatt.
Politiet ble bedt om å spre seg utover og gjennomsøke området.
Vi ventet på informasjon fra sykehuset,
for vi hadde ingen bekreftelse på at Jill var død.
Det endret seg raskt da jeg sto på fortauet
og så fra porten
opp til døren på huset til Jill.
Jeg så kulen og tomhylsen på trammen.
Jill Dando hadde blitt skutt i hodet.
Det var umiddelbart ufattelig.
At en kvinne ble skutt midt i London,
og til og med en kjendis, var ekstremt sjeldent.
POLITI
Media var allerede tett ved sperringen.
Jeg visste da at medieinteressen kom til å bli enestående.
Jill Dando ankom i ambulanse kl. 12.30.
På tross av all innsats fra ambulansepersonell og sykehusstaben,
ble hun erklært død kl. 13.03.
Nyhetsrommet var kaldt av sjokk.
Ekte sjokk.
Vi er folk som er vant til å rapportere
om alle slags dødsfall, katastrofer og krig.
Men da en av våre egne…
Beklager. Jeg var bare…
En av våre helt egne…
…drept utenfor sitt eget hus, var bare for grusomt til å tro.
Og jeg måtte lese det opp.
Jill var 37.
Jeg husker en av sjefene sa til meg: "Klarer du dette?"
Og jeg sa at det gjorde jeg.
Jill var 37.
Pete, jeg sier at hun var 37.
Greit.
Jeg sa til henne at hun var 37.
Hun var nøyaktig to år yngre enn meg. Hun var 37.
Hva skal jeg si?
Hun var definitivt 37.
Da kjører vi.
På de siste få minuttene har politiet bekreftet
at BBC-programleder Jill Dando har blitt knivstukket og drept
utenfor sitt hjem i Vest-London.
Hun døde i ambulansen på vei til sykehuset.
Vi har ikke flere opplysninger nå.
Neste planlagte bulletin er kl. 14.40.
BRISTOL STORBRITANNIA
Jeg jobbet på Bristol-kontoret…
JILLS BROR
…til Bristol Evening Post.
Nyhetsrommet hadde en rekke TV-skjermer.
Vår BBC-kollega Jill Dando er død
etter et angrep utenfor sitt hjem i London.
Rapporter kom om at hun var død.
Jeg gikk inn i et slags automatisk modus.
Jeg måtte beskytte faren min mot dette.
Jeg skyndte meg til Weston-super-Mare.
Han var så klart knust.
Jeg lurte på hvordan vi skulle takle alt dette.
Cirka en halvtime etter jeg kom til Weston
banket en TV-reporter fra BBC Points West på døra. Jeg kjente ham.
Og gikk inn i journalistmodus igjen.
Jeg ga ham et intervju.
Når så du henne sist?
Jeg så henne 1. påskedag.
Det må ha vært to, tre uker siden.
Ja, hun var i godt humør. Gledet seg til bryllupet sitt.
Det var en følelse av tomhet og sorg.
Og jeg måtte forklare faren min hva som hadde skjedd
og hva som kom til å skje.
At vi ville være i stormens øye.
POLITI
Politiundersøkelsene er godt i gang.
Det er minst 30 etterforskere.
Dere ser aktiviteten bak meg utenfor huset til Jill.
Alle ressursene kom.
Ballistikk-eksperter, blodanalytikere og åstedsfotografer.
Selve åstedet var svært kontaminert,
fordi det hadde vært gjenopplivningsforsøk.
Men alt ble plukket opp, relevant eller ikke. Skrot og grus.
Fingeravtrykk fra porten.
Fiber.
Vi hadde en kule og en tomhylse utenfor døra.
Ballistikk-eksperten fortalte meg at det var ett skudd
i venstre side av hodet.
Noen mente det var en profesjonell henrettelse.
Og den kula og hylsen kom fra et våpen med 9 mm-kaliber.
Søkegruppene kom.
Hele Gowan Avenue ble gjennomsøkt.
Søppelkasser, hager, blomsterbed og buskas.
Sjekket om våpenet eller noe annet hadde blitt kastet.
Vi identifiserte noen nøkkelvitner.
Postmannen, en søreuropeisk fyr,
rett etter klokka ti på motsatt side av veien for Jills hus,
og et vitne som hevdet at han så en mann løpe over veien
og stoppe på busstoppet.
Og han svettet.
TRAFIKKONSTABEL
Det var en trafikkonstabel
som skulle til å gi bot til føreren av en blå Range Rover,
men så snart hun begynte å skrive,
dyttet han henne vekk og kjørte sin vei.
Så jeg visste ikke på den tiden
om det var én eller flere involverte.
Alle på den gaten den dagen måtte elimineres
så langt det var mulig.
Avisene neste dag var fulle av historier om drapet.
TIDLIGERE KRIMINALREPORTER
DREPT
HENRETTET
DRAPET PÅ NABOJENTA
Det var den eneste nyheten.
På en trist morgen snakker vi om stakkars Jill Dando.
Tapet av en av Storbritannias…
…største personligheter ble hyllet.
I London etterforsker politiet et drap
som har sjokkert TV-publikummet.
Jill Dando var etter mange briters mening
nesten som prinsesse Diana
når det gjaldt popularitet.
Jill Dando var kjent for så å si alle i dette landet.
Selv dronningen har kommentert at hun er sjokkert og lei seg.
Etter prinsesse Dianas død,
vil jeg si at drapet på Jill Dando
var vår største historie noensinne.
DREPT FOR BERØMMELSEN?
Kvinnelige journalister i min generasjon ble rystet av det,
for vi så oss selv i Jill.
Jill hadde vært journalist. Hun elsket pressen.
Hun var snill og respekterte oss. Hun visste vi gjorde en jobb,
og vi ønsket like sterkt som politiet
å finne gjerningsmannen, for hun var en av oss.
Jeg var kriminalreporter i Daily Mirror.
Jeg husker jeg diskuterte det med nyhetsredaktøren min.
Han sa: "Hva tenker du om dette?
Det må ha noe med Crimewatch å gjøre."
Ikke nødvendigvis, vent nå litt.
En opplysning som kom inn fra en reporter i felten
var at de fant en nabo av Jill i Gowan Avenue
som hadde hørt et skrik.
Hørte du en mannsstemme?
Nei, ingen mannsstemme.
-Hørte du skudd, eller… -Det var ingen skudd.
Ut fra min oppfatning tror jeg ikke det var et skudd.
Hva tror du at du hørte?
Jeg hørte et skrik.
Jeg hadde en privat samtale
med et av medlemmene i drapsavsnittet.
Han sa vi ikke fant verken vitner eller naboer
som var i området på den tiden som hadde hørt et skudd.
Vi hadde ikke våpenet og heller ingen som hadde sett det.
Men det kunne hatt lyddemper på.
I motsetning til på film,
er en lyddemper svært sjelden i det virkelige liv.
Så automatisk rettet det mistanke mot
en profesjonell jobb.
Noen stilte spørsmålet om dette var et profesjonelt drap.
Er dette en henrettelse?
Et politisk motivert drap eller organisert kriminalitet?
Så alle teoriene om hvem, hva og hvorfor
begynte å melde seg.
Jill Dando ble etterlatt døende utenfor sitt eget hjem.
Kanskje som hevn på en kriminalreporter som var med på å ta forbrytere.
Alle hadde sitt syn på hvordan Jill Dando ble drept og hvem som var ansvarlig.
Tilbake på kontoret hadde jeg møte med gruppa.
Jeg sa at det var fare for at vi ble revet med av mediehysteriet.
Og minnet dem på at som i enhver drapsetterforskning
var offeret nøkkelen til å løse saken.
Så vi måtte se på Jills liv.
Hvem er Jill,
og hvem var personene som sto henne nærmest?
Ikke jeg, dessverre.
Jeg er en type som er helt åpenlys.
Jeg tror ikke jeg har noen skjeletter i skapet.
WESTON-SUPER-MARE STORBRITANNIA
Jeg var ni da Jill ble født i 1961.
Ofte på søndager dro vi i familien
på piknik på stranda.
Husker du de sandete salatsmørbrødene?
De var en del av kostholdet
om sommeren i oppveksten i Weston-super-Mare.
Vi hadde ikke mye penger.
Ingen eksotiske ferier.
Vet ikke om hun hadde pass
før hun ble tilbudt jobben som TV-vert for Holiday.
Det var nesten forutbestemt at hun skulle bli journalist.
Hun var interessert i ord, og mer utadvendt enn meg.
Jeg hvisket til henne av og til: "Hvorfor er du i Weston ennå?
Hvorfor leter du ikke etter jobb andre steder?"
For tretti år siden ville ikke en datamaskin for lignende utregning
passet inn i et bygg av denne størrelsen.
Den ville vært full av…
Hun fikk jobb som journalist i BBC Spotlight, basert i Plymouth.
Og så ble hun vert.
De nevner at etikk-komiteen avslår denne ideen.
De har sagt at ingen flere søstre skal bli donorer.
Hun var så elegant og profesjonell.
…fiskere er i store økonomiske vansker.
Men samtidig hadde hun en naturlig varme.
Et glimt i øyet.
Arbeidet hennes på Spotlight
ble lagt merke til hos BBC Breakfast.
TV-jomfruen rykker opp til Breakfast Time.
Da var verden hennes.
-Jeg må bare… -Hvor ofte har jeg gjort dette?
Tusen takk. Herregud.
-Vi ønsker deg alt godt. -Takk.
Best du sier god natt for siste gang.
God natt herfra, og god morgen fra London på mandag.
Side 45. Hvilke promoer kjører du?
Gi meg den. Bare vent litt.
Nei, jeg må vite det nå.
Kjør den første. Jeg bekrefter øyeblikkelig.
Jeg er Bob Wheaton.
TIDLIGERE PARTNER OG BBC-REDAKTØR
På den tiden styrte jeg seks-nyhetene.
Jeg husker det.
Jeg satt bak pulten.
Jeg var klar til å forberede seks-nyhetene.
Og der, på BBC Breakfast Time…
-Demens har funnet mer bevis… -…var Jill.
…mulig kobling til aluminium…
Hadde ikke sett henne.
Undersøkelsen, utgitt i…
Hun hadde et godt TV-ansikt.
Mens Frank Bruno har forberedt kampen…
Den vakre stemmen var klasseløs engelsk.
…kjeklet med et TV-crew i Canada.
Hun var et naturtalent.
Vind på opp til 160 km/t…
Hun skinte, og jeg visste at hun kom til å bli stor.
Men det betyr noe hvordan du ser ut.
Hun kom fra landsbygda og så provinsiell ut.
Jeg så på henne og sa: "Du må ordne håret ditt
og bruke de rette klærne." Hun hadde lagt på seg mye.
Hun ble rådet til å se riktig ut.
På den tiden hadde hun permanent.
JILLS VENN OG FRISØR
Brunt hår.
Og hun ønsket en ny stil.
Jeg tror jeg foreslo at vi klippet det kort og tok det derfra.
Hun sa: "Jeg skal på TV. Bør jeg spørre produsenten min?"
Jeg svarte: "Nei, det er nok en dårlig idé."
LOKALSKATT
Regjeringens pakke på 3,25 milliarder pund for å redusere lokalskatten
ønskes velkommen av konservative parlamentsmedlemmer.
Det ble en signaturstil.
Og på mange måter tror jeg folk så på Jill som TVs Diana.
På den tiden kom Diana ned,
og vi fønet håret hennes av og til.
Hvem hadde klippen først?
Jill.
Håret var riktig. Hun hadde gått mye ned i vekt.
Diksjonen var perfekt. Hun presenterte nyhetene sjarmerende.
En fin helg i vente.
Og folk så på henne som nabojenta
som ga dem autoriteten til BBC News, og det var en god pakke.
I feiringen av suksessen kom vi hverandre nærmere.
Og til slutt ble vi sammen.
Jill ble tidlig sammen med Bob,
så det var alltid… Jeg vil ikke si dette på kamera.
Det var en vanskelig situasjon. Hun var sammen med sjefen.
Jeg tror toppen blir Sør-Afrika igjen.
I dag eller…
Jeg syntes alltid det var et snålt forhold,
for hun var så frigjort,
og han var en kontrollfrik, men på en veldig taus måte.
JILLS AGENT
Det ble ikke sagt noe stygt, bare…
"La meg forklare. Slik er det." Det var et sånt forhold.
…seksjon som har arkivfilm og grafikk og slikt.
Jill var på topp.
VENN OG KOLLEGA
Hun valgte selv.
Jeg kom inn som ung journalist, jeg tror jeg var 23.
Jeg så veldig opp til Jill.
Hun var absolutt der jeg ville ende opp.
Overskriftene i dag…
Men det var veldig tøft.
Vanskelig å ikke føle seg som bedrager.
Kan vi? Jeg tar gjerne noen manus.
Ved siden av disse alfahannene ble hun av og til sett ned på.
Han snakker så ofte med damer som sier
det er tøffere for dem på TV.
Men jeg mener det er tøys.
Hvis du er en vakker dame, er det ikke vanskelig.
-Tja… -Det er lettere.
Jeg tror problemet er at folk forventer mer av kvinner.
Mens Jill klatret på karrierestigen,
var et av problemene hun hadde,
som alle kvinner hadde, at det var et mannsdominert selskap.
Det var ærlig talt temmelig kjønnsdiskriminerende.
Alle typer menn ses på som kontrollerende,
for menn er særlig… Redaktører er tøffe av og til.
Men kontrollerende på en måte som ødelegger et forhold
eller en person? Absolutt ikke.
DRAP
Sannheten er at de fleste blir drept av noen de kjenner.
Folk i hennes omgangskrets var Alan Farthing, forloveden.
Hennes tidligere partner som hun var sammen med i sju år.
Mr. Wheaton.
Og forretningsagenten hennes, Mr. Roseman.
De måtte avhøres og elimineres primært etter alibi.
Hvis du kunne vise at du var et annet sted den 26. april på den tiden,
kunne du ikke være morderen.
Men det frikjenner deg ikke nødvendigvis fra å ha arrangert drapet,
hvis det var tilfelle.
JILLS FORLOVEDE
Først vil jeg spørre hvordan det går med deg.
Jeg har det vel slik
alle andre ville hatt det i slike tilfeller.
Jeg er knust.
Alle rundt meg er knuste.
Jeg forstår ikke hvorfor noen ville drepe en så vennlig,
snill og velmenende og
perfekt person som Jill.
WESTON-SUPER-MARE STORBRITANNIA
Jeg vil alltid huske det.
21. MAI 1999
Vi fulgte Jills kiste i en limousin.
Tusenvis av folk hadde stilt opp.
Weston bare stoppet.
Jeg kjente henne ikke personlig, men jeg ville være her.
Diana var vår rose, men Jill var vår solsikke.
Jeg kan ikke si mer.
Omtrent hundre stykker var inviterte til kirken.
Mange av vennene hennes jobbet sammen med henne i BBC.
Kisten ankom kirken klokken tre.
Den ble fulgt av hennes bror, Nigel.
Faren, Jack.
Og selvsagt mannen hun skulle giftet seg med i september,
forloveden hennes, Alan Farthing.
Da Jill møtte Alan endret livet hennes seg.
Det var noe hun hadde tenkt på og drømt om en stund.
JILL DANDO DELER VAKRE FORLOVELSESBILDER
Hun hadde annonsert forlovelsen.
Hun skulle vært i kirken og giftet seg,
i stedet ble hun begravet der.
Livet gikk inn i en ny og spennende tid,
før det skjebnesvangre øyeblikket
da Jill, den vakre nabojenta…
WESTON HAR MISTET SIN PRINSESSE
…kjent for alle familier i landet, ble skutt og drept.
Og alle spurte seg selv om hvorfor.
Jeg tenkte hovedsakelig på at
om noen var oppsatt på å drepe henne,
hvorfor gjorde de det? Hvilken nytte hadde det?
Hvilke fordeler ville det ha å drepe Jill Dando?
Så nevnte Alan Farthing at en stor pengesum,
over 30 000, 35 000 pund,
ble gitt av Jill til Mr. Wheaton.
INNSKUDD
Denne transaksjonen måtte undersøkes.
Etter begravelsen kom politiet til meg.
En av betjentene sa: "Vi har fått rapportert
at du skyldte henne mye penger,
og fortsatt gjorde det da hun døde.
Kan du forklare det?"
Jeg svarte: "Med glede."
Jeg følte at søkelyset var på meg.
De ville vite hvordan vi møttes,
hvor lenge vi var sammen og hvordan det ble slutt.
Og ja, hun hadde bidratt til kjøpet av huset mitt ved elva.
Jeg sa jeg hadde huslån, men det var et lite underskudd.
Lånet kunne vært større, men hun ville dele,
for da eide vi huset sammen.
Og jeg trengte forresten ikke de pengene så sårt.
Jeg viste ham bevis på datamaskinen,
gikk til bankkontoen min og viste ham at jeg hadde ganske mye penger.
Hun var sjenerøs mot alle, inkludert meg.
Vi elsket hverandre.
Jeg kunne aldri gjort noe slikt.
Å miste en jeg hadde tilbrakt verdifulle, interessante,
viktige og gode år med, var et sjokk.
Ting som er uskyldige, kan virke mistenkelige.
Jeg tror det bare var en gave fra Jill til Mr. Wheaton.
Man snakker om ting detaljert,
men etter et dødsfall kan det være…
Det er mest rykter og sladder.
Men det gjør deg ikke ansvarlig for drap.
Vi konkluderte med at
han ikke hadde noe med drapet å gjøre.
Vi måtte stenge ute all støyen
og prøve å fokusere på grunnleggende prinsipper,
så vi ikke ble ført på villspor.
Jill bodde ikke på 29 Gowan Avenue.
Hun bodde sammen med forloveden lenger ute i Vest-London.
Vi visste hun sjelden var på Gowan Avenue og enda sjeldnere overnattet,
så for å vite at Jill skulle til 29 Gowan Avenue
mandag morgen kl. 11.30…
JILLS SISTE BEVEGELSER
…måtte man ha fulgt etter henne.
Jeg var med på granskningen.
Det var en langtekkelig prosess.
To betjenter gikk gjennom…
FØRSTEBETJENT
…mange hundre timer med overvåkingsbilder.
Vi måtte eliminere tusenvis av folk.
Ingenting kunne utelukkes før hver av dem var evaluert
til en viss grad av en på teamet.
Det var over 190 overvåkingskameraer i de omkringliggende gatene.
430 timer.
Og ut fra det etablerte vi Jills bevegelser den 26. april.
Vi begynte hjemme hos Alan Farthing.
KL. 11.46
KL. 10.05
Hun stoppet på en bensinstasjon.
KL. 10.21
Fylte bensin på bilen.
Så forlot hun bensinstasjonen og dro til Hammersmith bysenter.
KAMERA 4
Gikk til to, tre butikker for å kjøpe faks- eller kopipapir.
KL. 10.50
Gikk tilbake til bilen.
KL. 11.10
Hun dro fra Hammersmith sørover til Fulham Road.
Så nærmet hun seg Gowan Avenue
og parkerte utenfor huset sitt.
KL. 11.31
Så gikk hun opp til døra.
Og ble drept rett utenfor.
Det var bare snakk om å gå gjennom alt.
Og vi kan kategorisk si, 100 %, at hun ikke ble forfulgt.
Så hvordan visste morderen
at hun skulle til Gowan Avenue den morgenen?
Så tenkte vi
at Jill måtte ha fortalt noen hvor hun var.
Vi så på telefonsamtalene hennes den dagen.
Hvem visste at hun skulle dit?
Det var kun én person.
Mr. Roseman.
Jon Roseman var Jills svært fargerike agent.
Jeg hadde mye med ham å gjøre.
Han var svært robust å forholde seg til.
Veldig direkte. Du visste når du hadde fornærmet ham.
Det er en berømt historie om at han
gikk rundt et sted med et balltre for å vise følelsene sine.
Politiet kom til meg lørdag morgen.
De spurte meg om denne tidslinjen.
For den eneste grunnen til at hun var der, var for å hente noen fakser
som var sendt til henne fra mitt kontor angående en jobb.
Hun var på vei til lunsj, tror jeg.
Så hun stakk bare hjemom
for å hente faksene.
Én av tingene de var interesserte i, var boken min.
Jeg ville alltid bli forfatter.
Så jeg hadde skrevet en bok.
UTKAST 15 AV JON ROSEMAN
De sier at du må skrive om det du kan,
så jeg skrev om en agent.
Og denne agentens klienter ble drept under mystiske omstendigheter.
Én ble skutt.
Mr. Roseman hadde skrevet en bok
som omhandlet dødsfallet til en TV-vert eller -personlighet.
Så det virket ironisk at han skrev om noe
som faktisk skjedde i virkeligheten.
To politibetjenter satt på kontoret mitt.
Vi snakket gjennom det,
og de spurte om jeg hadde manuskriptet til boken, og det hadde jeg.
De spurte også om tidsforskjellen
mellom første og andre drap i boka.
Jeg følte at jeg var med i Twilight Zone.
Jeg tenkte: Han tror vel ikke seriøst
at noen hadde manuskriptet mitt og fulgte planen fra boka?
Tror du andre mistenkte deg?
Da måtte jeg ha betalt noen for å gjøre det.
Men jeg hadde et omdømme,
og ja, jeg var veldig tøff, men det var bare utenpå.
Og noen som mistenkte at jeg ville kvitte meg med
en inntekt som Jill Dandos måtte være gal.
Opptak.
Det var alt for denne…
Vent, jeg ser ikke linsen.
-Når du snur, ta med kroppen. -Greit, jeg skal…
Det høres fælt ut, men hadde vi ikke sendt faksene…
Det var alt fra Mauritius.
Neste uke er vi på den greske øya Skiathos.
Jeg skal ikke si…
Hadde hun ikke dratt hjem den dagen, ville det ikke skjedd.
Hvem vet hvordan og hvor ellers det ville skjedd,
men det var grunnen til at hun var der.
Jeg synes dette er vanskelig å snakke om.
Det er bare så glamorøst. Det er vidunderlig. Jeg går inn.
Alt gikk så bra for henne.
Jeg kom hit uten følge, men hører at en prins venter meg.
Ingen har vel et sånt liv?
Vi ville elsket å ha et sånt liv.
Men Jill hadde det.
Du tuller.
Jill, beklager dette.
Det er fortsatt vanskelig å forstå at hun er borte.
Kan jeg virvle henne av sted?
Du kan virvle. Utrolig.
Sånn er det.
Ingen i den indre kretsen var ansvarlige for Jill Dandos død.
Og vi visste fremdeles ikke hvorfor Jill hadde blitt drept.
HOVEDETTERFORSKNING
Vi måtte fokusere utover.
Hvem var mannen som ble sett løpende vekk?
Hvem kjørte den blå Range Roveren?
Og hvem var mannen som svettet?
Jeg visste da fra å ha snakket med kontaktene mine,
at drapet på Jill Dando skapte stor bestyrtelse
i hierarkiet i Scotland Yard også,
fordi Jill Dando ble regnet som en del av politifamilien.
Men de var plaget av at de egentlig ikke hadde noen mistenkte.
Eller noe drapsvåpen.
RETTSMEDISINER
God morgen.
Vet dere mer om en mistenkt eller et motiv for dette drapet?
Vi vet ikke hvem som drepte Jill Dando,
og vi prøver å etablere motiv for hvordan hun ble drept.
Etterforskningen fokuserer hovedsakelig på motivet.
Når motivet er etablert, kan vi gå raskere videre
til en eller flere mistenkte.
Tabloidene tolererer ikke stillstand.
De vil ha informasjon. De har sider å fylle.
Jeg så skyene samle seg i horisonten,
og visste at med mindre de løste denne forbrytelsen raskt,
var det bare spørsmål om tid
før vi ble oversvømt av alle slags teorier.
Uten et åpenbart motiv for angrepet,
fokuserer spekulasjoner, og kun det, på en mulig stalker.
Jill Dando hadde hatt problemer med besatte fans tidligere,
som en nær kollega erindrer.
Jeg tror ikke hun var livredd…
CRIMEWATCH-VERT
…for at noe skulle skje henne. Hun var irritert av og til.
Noen hadde forfulgt henne.
Det hører ærlig talt med til jobben.
Alle i offentlighetens øye, og Jill var mer offentlig
enn noen, får trusler.
Alle fikk post på kontoret.
Noen brev var litt suspekte,
så de ble bare tatt vekk.
De var ikke truende, bare…
Det er mange perverse der ute.
Men så fikk vi et brev fra en som hevdet han var serber.
Det gjaldt appellen
fra Jill om Kosovo tidligere den måneden.
Denne helgen har vi alle sett
krisen på Balkan,
mens tusenvis fra Kosovo…
Brevet var ganske truende.
Uansett bidrag, vil det utgjøre en stor forskjell i deres liv
og for deres sjanser til å overleve.
Balkankrigen foregikk i tidligere Jugoslavia,
som hadde blitt oppdelt i forskjellige land,
Serbia og Kosovo og flere.
Det var en grusom krig.
Så da det kom fram at agenten hennes hadde et trusselbrev…
Så begynte BBC å få telefontrusler,
og jeg fikk gåsehud.
Drapet på et av landets mest kjente TV-personligheter
har tatt en skremmende vending.
TV-senteret der Jill Dando jobbet, fikk en telefonsamtale.
Den var fra en mann som hevdet han var serber,
og sa han sto bak stjernens død.
Tekst: Gry Viola Impelluso