EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Hei sann.
Hvem er du?
Student etter vibbene å dømme.
Blusen din er løs.
Du er ikke her for å bli glodd på, men de armbåndene klirrer.
Du liker oppmerksomhet.
Greit, jeg biter på.
Du leter blant bøkene. Skjønnlitteratur, F til K.
Altså...
Du er ikke den vanlige usikre nymfen som vil ha en Faulkner du aldri leser ferdig.
For solkysset til Stephen King.
Hvem kjøper du?
Beklager.
Du høres unnskyldende ut, som om du er flau over å være snill pike,
og du mumler det første ordet til meg.
Hallo.
Jobber du her?
Skyldig.
-Kan jeg hjelpe deg med noe? -Paula Fox.
Godt valg.
Jeg føler meg merkelig godkjent.
Følg meg.
KJENDISFORFATTERE
Hun er her inne.
"Kjendisforfattere"? Jeg trodde Fox var ganske ukjent.
Hun er mormoren til Courtney Love.
Det forventes ikke at du vet det.
Bra. Jeg visste det ikke.
Mr. Mooney vil ha alle som er det minste berømte her.
Tror det selger flere bøker.
Trist.
Å kjøpe bøker basert på popularitet,
ikke fordi man vil bli rørt eller forandret på noe vis.
Ja. Det er en epidemi.
Ser du den fyren? Med briller, bak deg.
Han tok Dan Browns siste på vei inn.
Han vil vandre rundt i fem-ti minutter til
for å finne noe legitimt å kjøpe også.
Som frokostblandingen gutter kjøper sammen med kondomer.
Det blir bare mer iøynefallende. Vær deg selv.
Om du liker Dan Brown, innrøm det.
Folk er skuffende, ikke sant?
De kan overraske deg.
-Paula Fox. Øverste hylle. Skal jeg... -Jeg klarer det.
Bruker du ikke BH?
Og du vil jeg skal se det.
Om det var en film,
ville jeg tatt tak i deg, og vi ville hatt oss mellom hyllene.
Har du lest skjønnlitteraturen hennes? Desperate Characters er best.
Det er det jeg har hørt.
-Har du ikke lest den? -Jeg vet det.
Tenk om den ikke lever opp til hypen.
Jeg kan trygt si at den er bra.
Mye ros. Og fra en bokhandel-ansatt.
Bokhandel-sjef.
Hallo? Jobber det noen her?
Drittsekk.
Går det bra? Jeg har det travelt.
Han er sur fordi han må kjøpe Salinger for å føle seg respektabel,
når han bare vil spise Cheetos og runke til iPorn
før han skyller alt ned med Dan Brown.
Ha en fin dag.
Jeg tar den.
-Bra. Du vil ikke angre. -Helst ikke.
Paula Fox. Stilig.
Hun var mormoren til Courtney Love.
Det er derfor jeg kjøper den.
Du kan betale kontant, men du vil jeg skal vite navnet ditt.
-"Guinevere"? -Ja.
Foreldrene mine var drittsekker med navn.
Men alle kaller meg Beck.
Og du heter Joe...
Goldberg.
Alle kaller meg Joe.
Skal du ikke ønske meg en fin dag?
Ha en fin dag, Beck.
Ha en selv, Joe.
Du smilte, lo av vitsene mine,
fortalte meg navnet ditt, ba om mitt.
Skrev hun ned nummeret sitt? Hun gikk etter deg.
Nei. Hun var bare grei.
Jeg hadde googlet henne.
Du vet navnet.
Det er aggressivt, Ethan.
Hva sier jeg? Du må alltid avslutte.
Jeg går til kokebøkene.
For å arbeide. Ikke for moro skyld. Sverger.
Til syvende og sist skuffer folk deg, ikke sant?
Men gjør du det, Beck? Gjør du?
Ja, folk finner "den rette".
Jeg tror på det. Jeg prøver å være åpen.
Jeg var forelsket en gang. Hun knuste hjertet mitt, Beck.
Hun var skikkelig fæl mot meg.
Jeg burde ha sett tegnene.
Men vi gjør aldri det når vi er forelsket.
Bevis A. Claudia og Ron.
Jeg tok et par drinker. Slutt å mase.
Claudia er sykepleier. Enslig mor.
La meg være! Du er på telefonen...
Tror du hun visste at Ron var en drittsekk da hun forelsket seg?
Hun trodde han var en prins.
Hei, Paco.
Hva skjer, Joe?
Og nå
-er ikke kun hennes liv ødelagt. -La meg være!
Hvorfor er det så kjedelig for deg å komme hjem?
Er alt i orden?
-Ja. Mamma og Ron snakker bare. -Du går alltid ut med venner!
-Og jeg er lei! -Jøss.
Du raser gjennom boka, ikke sant?
Lettlest. Den er bra.
DE TRE MUSKETERER
Si fra når du er ferdig. Du skal få en ny.
Dra til helvete, Ron! Kom deg ut! La meg være.
Er du sulten?
Jeg kjøpte kjøttbollesmørbrød,
men jeg har thaimat fra i går.
Nei. Mamma lager noe senere.
Synd. Det holder seg ikke. Det må kastes.
Er du sikker?
"Alle for én og én for alle."
Poenget er, Beck... Kjærligheten er vanskelig.
Man må beskytte seg.
Jeg måtte være sikker på at du er trygg.
Og navnet ditt var et flott sted å begynne.
Ikke mange Guinevere Becker.
Og der var du. Alle kontoer var offentlige.
Du vil sees, høres, kjennes.
Jeg gjorde som du ville.
Født og oppvokst på Nantucket Island.
En bror, Clyde, og en søster, Anya.
Foreldrene dine var virkelig drittsekker med navn.
Foreldrene dine skiltes da du var 12. Faren din forsvant.
Studerte litteratur på Brown. Kult.
Tok noen fag om drittsekker.
Så til NYC for å ta en master og gjøre deg bemerket.
Du skriver fortsatt. Knapt nok.
For opptatt med øyeblikk du ikke vil huske om fem år.
Jeg vet det fordi du poster om dette livet hele jævla tiden.
Ærlig talt er det det minst tiltalende ved deg.
Du la ut dette noen timer etter møtet vårt.
Jeg var bekymret da du ikke nevnte bokhandel-kjekkasen.
Så skjønte jeg at nettlivet ditt ikke er ekte.
Det er en kollasj.
Du limer opp denne Becken. Denne...
...organiserte, elskelige, søte, tøyelige skapningen.
Det at du ikke delte meg med følgerne dine,
bekrefter at vi fikk kontakt.
Det neste vår venn Internett ga meg, var adressen din.
Der er det, med de store, nakne vinduene.
Fint. For fint.
Sikkert subsidierte studentboliger.
Herregud! Skulle tro du aldri hadde sett skrekkfilmer eller nyhetene.
Men du vil vel at folk skal se på.
Jeg spør om det
når vi blir bedre kjent.
Et forslag.
Skal vi være sammen i morgen?
Bare vi to?
Til alle som jager drømmene sine, ikke gi opp!
Og i mellomtiden: makaroni og ost!
Det er søtt. Ikke dypt. Men søtt. Er det mer ved deg? La oss finne det ut.
Dagen vår begynner styggtidlig.
Ifølge timeplanen underviser du kl. 06.30,
en time som heter Get Up N Flow.
Du stryker de svette ryggene til bulimiske SoHo-mammaer med døde øyne...
Jeg elsker stilen i dag, Tasha.
...og smiler og lyver for å oppmuntre.
Du er på skolen til ti for å hjelpe med et fag om romantikken
og spille Vanna White for en dressnisse.
God morgen, professor Leahy.
Paul, har jeg sagt. Klar til forelesning?
Professor Åpenlys vil knulle deg.
Du er smart. Du lar ham tro at han kanskje får det.
Og hvorfor ikke?
Etter forelesningen går du på favorittkafeen din
for å skrive for første gang på hele dagen.
Men livet samarbeider ikke.
De rike vennene dine har nettopp våknet
og har ikke noe bedre å gjøre
enn å planlegge en meningsløs, Instagram-verdig kveld.
Kan vi være ærlige litt?
Du har tvilsom smak i venner.
-Skål! -Ja!
-Ja. Gratulerer med dagen! -Tusen takk.
Og dyr smak i liv.
-Klar? -Takk.
Liker du det?
Nei, jeg hater det. Klart jeg elsker det!
Jason kjøpte ikke noe så fint,
og Annika sa ja til analsex.
-Herregud! -Vær så snill. Det var på tide.
Åpne gaven min og si hvor mye du hater meg etterpå.
En sommerfugl. Det er åndedyret mitt for i år. Husket du det?
Du holdt ikke kjeft om det.
Du vil så gjerne være en av dem.
-Grattis med dagen. -Du er fin.
De har ingenting å gjøre etterpå.
De fester til fem og karer seg gjennom morgendagen.
Men du kan ikke. Du må jobbe.
Et McQueen, Beck? Hva kostet det?
Det var på salg.
Et McQueen-skjerf har ikke vært på salg
siden han hengte seg i 2010.
Det hadde vært for mye om hun fortjente det,
og det gjør hun ikke.
Ikke alle vennene dine er dumme.
Du gjør alltid dette.
Du gjør noe stort du ikke har råd til, fordi...
-Du er for snill. -Det er ikke så farlig. Hadde et gavekort.
Hvor blakk er du?
Bare si hva som skjer.
Høres ut som hun bryr seg.
Takk for...
Kan jeg ikke få låne deg litt penger?
Det er ikke så farlig.
Høres også nedlatende ut.
Jeg ville gjort alt for deg. Ikke glem det.
-Sikkert at du ikke kan bli med? -Jeg må skrive.
Dydig. Sees vi senere?
Er det bestevennen din?
I så fall er du virkelig alene, Beck.
Dine sosiale media lyver.
De sier at du er en bekymringsløs dilettant.
Men under det virker du som ekte vare.
Altfor mye å gjøre, ja, men når døren er lukket...
...er du ved PC-en og prøver å skrive.
Takk.
Behold vekslepengene.
Hei. Slipp meg opp.
Beck, hvem faen er dette?
Bestevennen min kom inn mens du ble sugd
av en tilfeldig dame på badet på en fest jeg tok deg med til.
Jeg var full. Jeg kom ikke.
Er det unnskyldningen du velger? "Jeg kom ikke"?
Jeg burde ikke gått på badet
med en annen enn deg.
Men hun sa hun hadde bra kokain, og jeg hadde vært stresset.
Da Johno og jeg startet firmaet, trodde jeg
vi skulle velge smaker og sånt.
Det er 16-timers forelesninger om mikrobiell styring.
Derfor starter ingen eget brusselskap
og USA må drikke dritt som gir dem kreft.
Du klarte å koble sugingen til å kurere kreft.
Jeg er faktisk imponert.
Beck, jeg...
Seriøst. Jeg drukner i arbeid.
Jeg har ikke tid til å rote eller hva det nå er du er i stand til.
Jeg vet at jeg har gjort dumme ting, men jeg har tatt meg sammen.
Jeg vil ikke være bare en fyr du ligger med.
Du gjør meg sprø.
Flott, Beck. Ser ut som et varp.
Benjamin J. Ashby III. Det finnes tre stykker.
Født i Greenwich, oppvokst på kostskole.
Faren er Ben Ashby fra Ashby Brokerage.
To mislykkede karrierer. Modell. Jøss.
Og medgrunnlegger av en datingapp
som kobler folk via musikksmak: LoveHooks.
Nåværende direktør av Home Soda Artisinal Beverages.
Motto...
"Drikk bedre for hånd", som ikke gir mening,
men gir en hjemmelaget følelse
som passer til en med japanske joggesko til 600 dollar.
Håret, privilegiene han prøver å skjule ved å tvitre om Black Lives Matter.
Ikke for å dømme, men han er alt som er feil med USA.
Derfor gjør jeg research.
Du faller for feil menn.
Dårlige menn.
Du slipper dem inn. Du lar dem såre deg.
For langt unna til å vite det, men vedder på at
om han var nær å gi deg orgasme,
ville du laget Broadway-forestilling av det.
Men det gjorde du ikke, for han var det ikke.
-"Desperate Characters". -Jeg kjøpte den nettopp.
Les den etter meg. Den skal være hennes beste.
Johnos konsulent
har plaget meg om slikt.
Brukte masse salvie på kontoret.
Ordet "desperat" er i tittelen.
Ikke tenk på deg selv som desperat, Beck.
Du er det motsatte.
Du er den smarteste jeg kjenner.
Du er fantastisk.
Pokker. Jeg må stikke. Johno maser.
Kom på kontoret, prøv noen nye smaker.
Vi bruker spisskummen. Du liker jo indisk mat.
Ja. Høres bra ut.
Du kler det, forresten.
Den ekstra vekten.
Ja. Hei. Jeg er på vei.
Bestiller dere pizza?
Ikke kødd sånn som sist. Glutenfri skorpe.
Ikke det veganske stedet. Osten smaker rass.
Jeg mener franske gourmetgreier.
Nei. Johno. Hør på meg.
Halvparten kan ikke være glutenfri. Det er deig.
De må bruke speltdeig.
Så du kom ikke.
Sånn, ja.
Takk. Så snilt av deg.
Kan du hjelpe meg å få drosje?
Så klart.
Takk.
Ikke si at du er ferdig alt.
Nesten.
Den er så bra.
Men av og til snakker de rart.
Når de dreper hverandre, men er greie.
Det var på 1800-tallet. Folk hadde manerer.
Jeg håpet vi kunne hente en ny en.
Det er sent. Jeg vet ikke.
Å, ja.
Jeg vil du skal komme...
Det er noe i luften i kveld, Beck. Alle utenom meg får seg noe.
Selv turtelduene skværet opp.
Ja. Hvorfor ikke? Gjerne.
Visste du at Dumas var svart? Jeg googlet ham.
Bestemoren var slave, og faren brigadegeneral.
Han drepte en halv bataljon.
Du visste vel det, siden du jobber i bokhandel.
Nei.
-Hvorfor fikk du jobb her? -Mr. Mooney ga meg den
da jeg var litt eldre enn deg. Han tok meg til seg.
-Han virker grei. -Han er en drittsekk.
Men han elsket bøker og lærte meg å elske dem også.
Jeg ser ham aldri.
-Er han død? -Nei. Bare gammel.
Beklager, Pac.
Jeg hadde en til deg, men Ethan må ha solgt den.
-Solgt hva? -Den neste boken din.
Kom, så får du se hvor godsakene er.
Skummelt.
Det er Buret.
Her har vi tidlige utgaver og samleutgaver.
Det er kaldt.
Atten grader. For bøkene.
Kommer det zombier, gjemmer jeg meg her.
Setter du fra deg milkshaken?
Forsiktig, Joseph.
Verdien på bøker handler om tilstanden. Jeg skal vise deg.
Det er alltid 18 grader.
Førti prosent luftfuktighet. Er det for fuktig, kan sidene mugne.
Er det for tørt, blir de skjøre.
Alltid la bøkene stå oppreist,
så ryggene ikke blir ødelagt.
Og vi vil aldri brette eller krølle sidene.
Vi tørker støv av omslagene med kjemikaliefri klut.
Alltid mot ryggen.
Det skal aldri være sollys her i rommet.
Sollys kan ødelegge en bok like fort som ild.
Fortere.
Det er mye å huske bare for å ta vare på gamle bøker.
Det mest verdifulle i livet er vanligvis...
...det mest hjelpeløse.
De trenger folk som oss til å beskytte seg.
"Don Coyote"?
Quijote. En fyr tror på ridderlighet,
så han vil bli en gammeldags ridder.
Hva er ridderlighet?
Å behandle folk med respekt. Spesielt kvinner. Som menn bør.
Den er bra. En av favorittene mine.
Jeg bør ikke ta den med hjem.
Det er ikke en førsteutgave, bare en gammel en.
Og jeg stoler på deg.
-Hvor har du vært, Paco? -Vi kjøpte milkshake.
-Blir du bare med fremmede? -Joe er ikke fremmed.
Jo, det er han.
Inn. Nå. Greit?
Ligg unna ungen til dama mi.
Beklager, men han var her ute og hørte alt der inne.
Ikke fortell meg hvordan jeg er far.
Snill-kar-spillet funker kanskje på noen.
Jeg har vært tilsynsfører i 15 år. Jeg ser hva du er.
Du er en alkoholiker som slår kvinner.
Så opplys meg.
Du er et misfoster.
Ligg unna Paco, ellers
stikker jeg ut øynene dine med biffkniv.
Det er skumle folk i verden, Beck.
Så det er viktig å være forsiktig.
Derfor må jeg gjøre det jeg skal gjøre nå.
Artig faktum.
Visste du at loven krever at gasslekkasjer undersøkes?
Jeg har lært mye siden jeg møtte deg.
Beck? Du lot døra stå åpen igjen.
Trodde vi ikke skulle gjøre det mer.
Jeg ringte gasselskapet en dag du hadde full timeplan.
Jeg ville ikke skremme deg.
Hei. Er Beck her?
Niks. Vaktmesteren slapp meg inn. Noen meldte en lekkasje.
Ja. Hun sa det. Er alt i orden?
Ja. Si til kjæresten din at det ikke lekker.
Jeg er ferdig, så...
Takk. Jeg kan låse.
Jeg må bare vite hvem du virkelig er.
Utenom en blakk poesistudent
i en leilighet du ikke har råd til.
Hvor er den, Beck?
Når vi bor sammen, vil det ikke være en svinesti.
Jeg kan vaske.
Og du skal ikke spise frossenmat. Jeg lover å lage mat hver dag.
Jeg kan til og med vaske klær.
Og ta vare på favorittbøkene dine.
Jeg kan re opp sengen hver morgen.
Der er den.
Og samme hvor hardt du stritter imot,
skal jeg sørge for at du har passord på elektronikken din.
"En dag vil du ikke trenge kjærlighet
En dag vil du ikke gå gjennom verden
Som om det var jobben din Å holde alt oppe
Solen, himmelen, nattens vanskelige timer"
Det er bra.
Det er ganske bra.
Men hvor er resten, Beck? Du skylder meg 20 sider til.
Jeg har jobbet hver dag og satt karakterer...
Studer på deltid om timeplanen er for full.
Da kan jeg ikke være assistent.
Jeg trenger pengene. Jeg hadde mistet boligen.
Du ordner det. Du er smart, ellers hadde du ikke vært her.
-Vær så snill, professor Leahy... -Paul.
Paul. Du skal få sidene innen uken er omme.
Jeg kan ikke studere på deltid.
Jeg heier på deg.
Du må bare holde følge.
Kan godt diskutere det mer. Etter forelesningen en kveld.
Skal diskutere poesi, må vi ha drinker.
Jeg har en gastropub jeg elsker...
Gjerne, Paul.
Men hva synes kona di om at du...
Om at jeg hjelper en aspirerende forfatter? Hun er vant til godheten min.
Torsdag kveld, da?
Torsdag kveld.
Ypperlig.
Ikke tenk på det de neste dagene. Bare gå hjem og ta det igjen.
Jeg må treffe deg i kveld.
"Om jeg kan. Jobber lenge."
PS: Lukter deg på fingrene mine enda.
Jeg fikk vite to ting ved å se på datamaskinen din.
Først: Det finnes ikke nye bilder av faren din, fordi han er død.
Han tok overdose, og du fant ham.
Du har begynt på noen dikt om den dagen, men aldri fullført dem.
Det gjør meg vondt, Beck.
Men det er ikke viktig, på grunn av min andre og største oppdagelse.
Kl. 11.06, en time etter møtet i bokhandelen,
midt i en gruppesamtale om vaginal rensing, skrev du...
"Jøss. Møtte nettopp en mann som faktisk leser.
Varsle media.
Hva om det er på tide å date en som er bra for meg?"
Takk for at du lot meg få vite at jeg ikke var sprø.
Nei!
Ja. Jeg husker det du sa da du sendte penger sist.
Ja, jeg er takknemlig.
Jeg jobber hele tiden. Det finnes ikke noe billigere sted å bo.
Jeg gjorde det. Han tilbød seg nærmest å ligge med meg.
Jeg kan ikke melde ham. Det funker ikke sånn.
Jeg er ikke bekymret. Jeg har sett nok romantiske komedier
til å vite at fyrer som meg alltid havner i slike kniper.
Ikke skolen, verden. Verden funker ikke slik.
Jeg vet hvor mye du har hjulpet, men det er vanskelig her, mamma.
Greit. Jeg finner ut av det.
Ja. Glad i deg også.
Ha det, mamma.
Alt i orden, Beck.
Hei, Becks.
Hei, hvor er du? Kom og lek!
Jeg kan ikke. Jeg har hatt en dårlig dag.
-Hva skjedde? -Samme hva det er,
kan vi fikse det.
-Ja, vi og masse alkohol. -Herregud. Det er salg.
-Er dere glade i meg? -Klart.
-Hvorfor sa du det? -Greit.
Møt meg i Greenpoint.
Kan ikke du komme hit?
-Det er gøy der vi er. -Nei.
-Jeg lover. -Ja.
Det er noe jeg må gjøre.
Jeg sender melding på veien.
Vi sees snart.
Ha det!
Faen!
Vi skal visst til Greenpoint.
Jeg drar aldri til Greenpoint.
Men hva gjør man ikke for kjærligheten?
Hei. Vi skal ha mer å drikke.
Vent. Et øyeblikk.
Folkens?
Hva tenker hun på?
Åpen mikrofon er for modeller/låtskrivere/veganere.
Folk vil ikke høre
en wannabe lese et dikt om hvor dystert livet er.
Vennene dine er illojale. Og Peach er verst.
Enda en runde shotter.
Beckish, tror vi i kveld er kvelden?
Helt sikkert.
Livet mitt har handlet om å overleve i det siste.
Jeg må minne meg på hvorfor jeg kom hit.
-Ja. -Ja.
-Du er så flink. -Hvem skriver du til?
Jeg inviterte Benji.
-Beck... -Han liker poesi.
-Absolutt. -Sa han at han kom?
Han sendte en haug med smilefjes for tre kvarter siden.
Noen menn er drittsekker. Bare innse det.
Jeg vet det, Peach.
Det var du som ba meg minne deg på det.
Nestemann er Guinevere Beck.
-Greit. -Greit.
For sårbarhet og slik dritt!
Ja.
-Skål. -Greit.
-Greit.
Kom igjen, Beck!
Hei, alle sammen. Jeg heter Beck, og jeg er...
Ikke for å høres sånn der ut, men...
...jeg er poet.
Det er du!
"En dag vil du ikke trenge kjærlighet
En dag vil du ikke gå gjennom verden
Som om det var jobben din Å holde alt oppe
Solen, nattens vanskelige timer
Den hemmelige tiden når du våkner til lyden av slag
Står opp for å åpne døra Men han er ikke der
For lyden kommer fra inni deg
Og du kan ikke svare Samme hvor langt inn du går
Du elsket ham sånn Skjøre barn elsker nydelige bøller
Du skrev sanger om ham. Du..." Jeg mener...
"Du skrev dikt om ham
Du skriver fortsatt dikt om ham Du skriver ett nå"
Hvorfor er du så trist? Du er så trist.
Noe muntrere hadde vært fint, for en gangs skyld.
Jeg tror alle er enige. Få tilbake sangeren.
Beklager. Jeg mistet plassen.
Jeg må bare finne ut hvor jeg var.
Jeg orker ikke å se det. Beklager. Jeg kan ikke.
Det er tydelig at du er blind av kjærlighet.
Og det du elsker, er å skrive, denne byen, vennene dine,
og mest av alt menn som Benji.
Det de har til felles, er at de aldri vil elske deg.
Mens du gir alt.
Det er sprøtt hvor langt vi går. Vi er like.
De siste sanne romantikerne.
Tog nummer ni
På New Yorks transittlinje
Jeg vurderte det med min nye venn, Sprø Hjemløs Fyr,
da det nest største lykketreffet denne uka skjedde.
Kunne det være sant?
Det føles som en drøm.
Det er det ikke.
Du er for full til å være alene.
Hva om en gærning hadde fulgt deg ned hit?
Og du er for dritings til å stå så nær sporet.
Beck! Slutt å sende melding til den arrogante club-soda-jævelen.
HVORFOR KOM DU IKKE PÅ OPPLESNINGEN?
Om toget mitt går av sporet
Du vil ha Benji.
JEG VILLE AT DU SKULLE VÆRE DER.
Du trenger Benji. Du holder mobilen som om den er ham,
for bare sånn kan du holde kontakt.
Glem Benji.
Og til helvete med mobilen.
Få det opp!
Tog nummer ni
På New Yorks transittlinje
Hei!
Går det bra? Kan du reise deg?
Bare ligg stille.
Halvparten av greiene der nede kan grille deg,
så bare gi meg hånden.
Få det opp!
Hold kjeft.
Gi meg hånden.
Toget kommer.
Få det opp!
Hånden din! Nå!
Få det opp!
Herregud. Unnskyld.
Det er i orden.
Jeg hatet denne jakken.
-Jeg er lei meg. -Alt i orden.
Får jeg lov?
Ja da.
Vet du hva? Jeg skaffer en drosje.
Jeg er ikke alltid sånn.
Tenkte du hadde hatt en litt dårlig kveld.
Litt.
Jeg vil ikke høres ut som en stalker, men...
...jeg tror jeg kjenner deg.
Akkurat. Så klart.
Jeg husker det. Beklager.
Sånn ser jeg ut når jeg er edru og har håret oppsatt.
Ja. Jeg husker deg.
Alt i orden. Jeg har et kjedelig ansikt.
Nei.
Desperate Characters. Jeg husker det.
Ja.
Hvor skal du?
Village. Bor du i nærheten?
Kjør med meg. Det er det minste jeg kan gjøre.
Greit.
Flyttet du hit for å bli noe? Jeg gjorde det. Men det går ikke.
Og jeg løper bare rundt 18 timer dagen. Hvorfor?
Herregud! Glem det. Unnskyld.
Nei da. Jeg føler det samme av og til.
Han som eier bokhandelen,
sa en gang at alle bøker fører til én essensiell sannhet.
Om IQ-en din er over et visst tall,
er livet uutholdelig. Og tallet er ikke så høyt engang.
Jeg ville nok vært lykkeligere om jeg var dummere.
Da ville ikke verden få høre poesien din.
Hvordan vet du at jeg skriver poesi?
Gjør ikke alle unge forfattere i New York det?
Jeg leser mye poesi.
Hvem liker du?
Strand, Sexton, Merrill...
Du beskriver nattbordet mitt.
Om du leser dem for å sovne,
hører du absolutt til her.
-Hva er etternavnet ditt nå igjen? -Goldberg.
Hvor kom du fra, Joe Goldberg?
Jeg vokste opp her.
Jeg dro en liten stund. Jaget etter en jente.
-Men du kom tilbake? -Ja. Jeg savnet det.
Og jeg er ikke god til å jage.
Ikke jeg heller.
Her bor jeg.
Det er ikke så ille.
Takk for at du fikk meg edru.
Og for at du reddet meg.
Jeg reddet deg ikke.
Jo da.
Herregud.
Så klart.
-Benji. -Hei.
Dette er Joe. Han reddet livet mitt i kveld.
Jeg falt på sporet. Det var sprøtt.
Jeg sa jo at folk er grunnleggende gode.
Bra jobbet, bror.
"Bror". Du er bortkastet hår.
Beck, det er iskaldt her ute.
-Vent. Kanskje jeg kan få kontaktinfoen... -Ja.
Pokker!
Telefonen min!
Jeg mistet den nok på undergrunnen.
Bare gi meg nummeret ditt,
til når du får en ny.
Jeg er e-post-slave.
Skjønner. Smart. Jeg er nærmest en fremmed. Må være forsiktig.
Greit.
Det er BeckInRealLife@gmail.com.
Greit.
"BeckInRealLife".
Takk.
-Dette fikk jeg vite denne uken. -Beklager at jeg ikke kom.
Du er spesiell. Du har talent. Du er lidenskapelig.
Du er smart.
Bortsett fra når du ikke er det. Som å ikke låse mobilen.
Og falle for menn som Benji. Du vet bedre, men kan ikke slutte.
For alle trenger noen.
Du trenger en som kan redde deg.
Jeg kan hjelpe, Beck. La meg hjelpe deg.
Joe.
Pac. Hei.
Hva gjør du her ute?
Det er Ron.
Han kom full hjem
og begynte å kjefte.
Sa at jeg tror jeg er smart
som leser bøker og ser på ham som om han er dum.
Hva skjedde? Gjorde han deg noe?
Nei. Han rørte meg ikke.
Jeg prøvde å stoppe ham.
-Unnskyld. -Paco.
Paco, det er i orden.
Vet du hva? Bli med meg. Vi kan fikse den sammen.
Det første skrittet mot å fikse noe
er å vite at samme hvor ødelagt det virker, kan det alltid reddes.
Bøker er ikke noe unntak. Skjønner du?
Skjønner.
Dette er en bokpresse. Det er som en stor klemme.
Polyvinylacetat-lim
inneholder ikke syre som etser på sidene. Du har nål og tråd
og til slutt, som tatt fra Snurre Sprett:
en fin hammer.
Ser du dette?
Vi trenger det ikke.
Johno! Hør på dette.
"Kjære Benji, hørte om brusen din
og vil ha deg med på listen over ting å prøve.
Vil gjerne snakke. Kanskje prøve litt? Jeff Pevensey."
Han du alltid re-tvitrer?
Kulturfyren fra New York Magazine.
Svar ham.
Du sier ikke det. Hold munn mens jeg tenker.
Jeff, komma, hyggelig å høre fra deg, kompis, punktum.
Ja, brusen vår er bra, punktum.
Vil gjerne møtes så du får prøve varene, punktum.
La oss avtale noe.
Skrap forsiktig langs ryggen.
Du må passe fingrene.
"Høres bra ut. Jeg kan ringe mellom møter for å høre om du er ledig."
Nå kommer vi til neste nivå.
Når tror du vi møtes?
Ikke vondt ment. Vi diskuterte det.
Det er best om produktet har ett ansikt utad i begynnelsen.
Det er mer meg.
Ryggen er sydd.
Ta denne og stram så godt du kan.
Ja. Sånn.
Jeff!
Limet er tørt. Vi har lagt på omslaget.
Nå...
...du må være nøyaktig og bruke akkurat nok kraft.
Hei!
Hei. Jeff. Hyggelig å møte deg.
Deg også. Har du vært her før?
Det er ikke så mange som vet om det.
Det er utrolig etter stengetid. Veldig eksklusivt.
Jeg har vært her et par ganger.
Jaså?
Bra.
Da føler du deg hjemme.
Etter deg.
Greit.
Nedover. Mot venstre.
Jeg tror at kanskje...
Døren klinger klokken to, og jeg er klar.
Du sa til vennene dine at du kom. Jeg vet det, for jeg har mobilen din.
-Jeg kommer tilbake. -Greit.
Hei.
Husker du meg? Fra da jeg nesten døde på togsporet?
Det ringer en bjelle. Vent.
Jeg ville si takk.
Du har gjort det alt.
Takk igjen.
Og beklager at jeg stakk forleden kveld.
-Du hadde en gjest. -Knapt nok.
Jeg har en gave til deg.
Nei. Det er unødvendig.
Hold kjeft og bare se på den.
"Tog nummer ni På New Yorks transittlinje
Om jenta di faller på sporet Få henne opp"
Vi har internspøker alt.
Så...
...uansett. Det. Og jeg må...
Kanskje vi kan ta en drink en gang, om du ikke er for opptatt?
Gjerne.
Men jeg finner ikke mobilen.
Jeg vet det. E-post.
Ja.
Vi sees, Joe.
Vi sees snart, Beck.
Bra jobbet.
Jeg har ikke alltid rett. Jeg er et menneske. Jeg gjør feil.
Du skal få se.
Jeg må sjekke en leveranse nede.
-Passer du på kassen? -Ja.
Kanskje jeg er en forelsket tosk...
...men jeg har rett om deg,
og jeg skal hjelpe deg med å få livet du fortjener.
Vær så snill.
Samme hva du tror jeg gjorde, har du feil fyr.
Nei.
Det har jeg ikke.
TILEGNET MINNET OM NICK GEREFFI
Tekst: Heidi Rabbevåg