Tidligere på You...
Joe Goldberg?
Jeg hørte om deg og Candace.
Hun mente hun ville være lykkeligere med en fyr i Roma.
Peach går ikke noe sted uten den PC-en.
Om jeg bare fikk se på den.
Guinevere Beck?
Dette er verket til et sykt sinn.
Hun er besatt av deg.
Hun vil ha deg for seg selv.
Det er slitsomt å være vennen din.
Jeg må ikke elske den selvopptatte poesien
for å være snill med deg.
Hun vet sjelden sitt eget beste.
Jeg er hjertens enig.
Det er frigjørende å vite hva jeg må gjøre for å beskytte deg.
Hva har du gjort?
Jeg visste ikke hvor mange sovetabletter som ville slå ham ut.
Hei sann.
Peach ble angrepet i Central Park midt på lyse dagen.
Jeg er på vei til akutten.
Lever hun?
Det er tre hele dager siden jeg så deg.
Jeg sviktet deg, Beck.
Og dette er straffen min. Er det nå jeg går til galgen?
Burde jeg forberede mine siste ord?
EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Noen mennesker er en kreftsykdom, Beck.
Peach er fjerde stadium med spredning.
Jeg prøvde å fjerne svulsten før den fortærte deg. Men nå?
I beste fall må jeg gå inn og vinne Oscar for å bøye meg i støvet.
I verste fall...
...vet hun at det var meg.
Da er det over.
Er dette et bakholdsangrep? Vil du elske meg i fengsel?
Hei.
Å nei.
Tenk at jeg ba deg blande deg i naboens saker.
Det er ikke din feil.
Jeg har savnet deg.
Hvordan har Peach det?
Så bra som kan forventes.
Kan du ta av deg skoene?
Og alt som har berørt andre folk eller undergrunnsbanen?
Ja vel.
Se hvem som er her.
Hvordan går det?
Jeg vet om deg.
Skjer det nå? Strammer renneløkken seg?
Du spiller tosk, men likevel...
-Og likevel? -Det var deg.
Du advarte meg. Jeg har en stalker.
Vi prøver å finne ut hvem.
Det sies at de fleste blir forfulgt av en de kjenner.
Er det ikke skremmende?
Jeg forstår endelig kjendislivets dystre side.
En skjønnhetsblogger jeg kjenner, har stalker nr. tre nå.
Becks, jeg vil gjerne ha mer te.
Min Askepott i lenker, om Peach får viljen sin,
vil du lage organiske hjernerystelsesbrygg til skjønnheten din blekner.
Vil du ha? Det er bra for hodet ditt.
Nei takk.
Du skal sende sider.
Du har en kjæreste med blåveis. Dette er ikke greit.
Jeg tror jeg...
Hvor lenge skal hun være her?
Jeg vet ikke. Kanskje på ubestemt tid?
Hun er redd for å være hjemme, og det forstår jeg.
De skrev henne raskt ut fra sykehuset.
Tre dager. Det var hjernerystelse.
Hun bør ikke være ditt ansvar.
Du...
Når dette er over, kan vi reise bort et sted.
Bare vi to.
Beklager å avbryte.
Alt i orden. Hva er det?
Med alt jeg har opplevd,
er det ikke optimalt med mannlig energi der jeg skal leges.
Kan du be Joseph om å gå?
Jeg tror han hørte deg, Peach.
Jeg trenger ikke konfrontasjon nå. Og be ham ta med seg gaven.
Jeg har ærender.
Beklager.
Beck, teen min?
REISETIMEPLAN
Peach, kom og legg deg ned. Du ser svimmel ut.
Peach, du må ta det med ro.
Paris. To billetter. Første klasse. Jeg har undervurdert henne.
Hun tenker ikke på meg. Hun gjør deg til sin egen, for alltid.
Og jeg sendte deg rett til henne,
der du verken kan skrive eller elske.
Du kan ikke være deg selv om du lever for Peach.
Jeg tillater det ikke. Jeg trenger en ny plan.
Jeg er glad dere stiller opp for meg.
For nå
er det krig.
Joe!
Unnskyld, Joe.
Det er i orden. Det går fint, jeg lover.
Gå inn, mijo.
Bare en liten takk.
-En spesialitet. Fudge-brownies. -Takk.
Snilt av deg å gripe inn.
Jeg vet det har vært vanskelig de siste ukene.
Snarere måneder.
Jeg vil bare du skal vite at vi jobber med saken.
Og om du vil anmelde eller...
Og avsløre Pacos kjemieksperiment? Nei.
Claudia...
Opplevelsen gjorde noe med Ron.
Jeg vet hvordan det høres ut, men jeg tror den forandret ham.
Han vil bli bedre.
Folk forandrer seg ikke.
Og jeg anmelder ikke.
Takk, Joe.
Jeg skylder deg en tjeneste.
-Hei. -Jeg har bare et øyeblikk.
Peach får vitaminbehandling på andre siden av byen, men jeg ville treffe deg.
Er alt i orden?
Jeg skal bort i noen dager.
Peachs familie har et hus i Greenwich. Hun sier hun vil føle seg tryggere der.
Det gjør hun nok.
Hva med skolen?
-Hva med oss? -Joe, hun døde nesten.
Men ikke helt.
Dere har opplevd mye sammen, men å risikere fremtiden
for personen som prøvde å sabotere karrieren din
for en uke siden... Det er litt sprøtt.
Unnskyld.
Men jeg må være ærlig, og ærlig talt...
...manipulerer hun deg.
Hvorfor skulle hun...
Fordi... Skjønner du det ikke?
Om du blir din egen person, kan hun ikke kontrollere deg.
Jeg vet at du ikke vil høre det, men selvmordsforsøket var bare skuespill.
Hun var ikke i fare.
Angrep hun seg selv i parken?
Nei. Det er ikke det jeg sier.
Bra. For offerklandringen begynner å høres litt 4chan ut.
Ja.
Hun er forelsket i deg. Det vet du vel?
-Jeg må gå. -Beck. Unnskyld. Vent.
Det er greit. Takk for at du er ærlig.
Greit. Tenk. Peach tar deg med utenbys.
Det er bare begynnelsen.
Hun lurer deg inn i sin verden og tar deg for alltid.
Jeg ville fulgt deg, men jeg hater fransk mat,
og du elsker New York. Jeg må redde deg.
Fjeset mitt gjør dødsvondt. Takk, Ron.
Greenwich. Det er der det skal slutte.
Connecticuts gullkyst.
Hedgefondbestyrere og Mayflower-arvingers land.
Dere bør ikke være vanskelige å finne.
Verden blir mindre med kun én prosent å søke på.
Vips kommer Internett-gudene til unnsetning.
AVSIDESLIGGENDE
Bare én time å kjøre. Jeg elsker små bilturer.
Jeg tok dem med Candace hele tiden.
Det hadde vært fint å skape nye, lykkeligere minner, faktisk.
Om jeg skal til énprosent-landet, må jeg ta meg rett ut.
Takk, Benji.
Det er ikke sånn jeg mister deg. Ingen nøling nå.
Denne gangen avslutter jeg det.
Jeg kommer, Beck. Jeg...
Candace?
Bunny, går det bra?
-God morgen. -God morgen.
Motorstopp?
Nei.
-Nei, men... -Førerkort og vognkort?
-Jeg ble ranet. -Ranet? Av hvem?
Har du drukket i dag, Mr...
Jeg må tenke, ellers er det game over.
Beklager. Spencer Hewitt.
Kan du gå ut av bilen?
Absolutt.
Legg hendene på Buicken. Ta av deg brillene.
Hva skjedde med fjeset ditt?
Morn, Beckalissima.
Hva gjør du?
Spiser frokost. Jeg var sulten.
Du spiser ikke dette.
Jeg ville carpe diem-en.
Når jeg var her som barn,
dekket tante et digert bord.
Jeg ble vel inspirert av minnet.
Lett å glemme av og til. Vil du dra på kjøpesenteret?
Du har ikke handlet siden Steve Madden-hendelsen førsteåret.
Jeg vil menge meg med almuen. Og vi kan spise lunsj.
Jeg har kjempelyst på pizza.
Vi kan avslutte med en matiné.
Jeg vet ikke. Det høres mye ut. Jeg er litt sliten.
Og det er min feil.
Jeg har vært mye å takle. Jeg vil gjøre det godt igjen.
Kan du ikke spise frokost og kle på deg?
Så kan jeg skjemme bort bestevennen min.
Spis.
Bare noen ungdommer. Men de ga meg grisebank.
Tok lommeboka og gifteringen.
-Men ikke klokken. -Nei. Jeg var vel heldig.
Heldigvis hadde han ikke kjent igjen en klokke til 80 000
om den slo ham i pikken. Takk, Benji.
Trenger visst ikke hjerne for å være kriminell.
Bare baller.
Om Opie skal rævkjøre meg, skulle jeg ønske han fant glidemiddelet og begynte.
Jeg må søke på skiltet, så kan du dra hjem til kona di.
Sikkert fint å være gift med en lege.
Absolutt.
Drar du ofte ut på vannet?
Du ser sånn ut. Du må komme til oss neste sommer.
Faren min kommer med yachten fra Nantucket.
Hvilken modell?
Azimut 62S. Guinevere.
Rask liten frekking.
Ser du det? Forakt.
Opie bestemte nettopp at jeg er en rik tosk
som ikke er farlig for området hans.
Han vil ikke søke på skiltet.
Vet du...
Kanskje du bør dra hjem. Hvile deg.
Ondskapen hviler aldri, men jeg setter pris på konseptet.
-Tusen takk. -Kjør forsiktig.
Jeg er her bare for å være i nærheten om du trenger meg.
Jeg stoler ikke på Peach, Beck. Det bør ikke du heller.
Dette stedet er et slott.
Komplett med en ond heks og en jomfru i nød.
Da er vel jeg ridderen din. For deg, Beck, ja.
Jeg skulle ikke bryte meg inn,
men om du lar bakdøra stå på vid vegg...
Greit. Ingen hjemme.
Hodet mitt.
Trodde det ville være verre.
Jeg fikk hjernerystelse da jeg spilte fotball en gang, da jeg var 12.
Spydde som en gris.
Ikke morsomt, men på langt nær nok til å hindre meg i oppdraget.
Det betyr bare at jeg må stelle meg,
konsentrere meg og komme med i kampen igjen.
Jøss.
Jeg er glad vi slapp unna sammen sånn, Bunny.
Dette stedet er nydelig.
Jeg forlater ikke senga de neste 48 timene.
Er du med?
Jeg er med.
Jeg elsker deg. Vet du det?
Nittitallet lever i Greenwich.
Jeg gleder meg til å se deg i kjolen. Du må prøve den.
Det er kaldt. Tror jeg tar et bad.
Bruk det på hovedbadet. Det har velplasserte dyser.
-Jeg liker det med løveføtter. -Så klart.
Du er elegant. Drink? Jeg lager en til deg.
Jeg vil gi deg et så fint liv en dag.
Du fortjener det.
Jeg laget en Negroni til deg.
Minus det uønskede presset
fra en ustabil, besatt person.
Hatet mitt til Peach har nærmest blitt et bevisst vesen.
Ta deg god tid og slapp av.
Jeg har en overraskelse etterpå.
Bruk den geotermiske gjørmemasken.
Den vil endre livet ditt.
-Skål. -Takk.
Se på det der!
Hvordan våger hun å invadere privatlivet ditt sånn?
Det er perverst! Herregud, jeg må tisse.
Jeg henter det senere.
Hvor lenge skal hun stå der og stirre på deg?
Hallo?
Er det noen her?
Hvem er det?
Det er overraskelsen.
Hun har pistol, Beck.
Hun er ikke tilregnelig, og det vet du.
Jeg må gjøre noe.
Åtti prosent av våpenulykker skjer i hjemmet.
Hvorfor kler Peach deg opp som en dukke?
Jeg har på meg den latterlige greia. Hva er overraskelsen?
Herregud! Raj!
Hei, søta. Lenge siden sist.
Jeg gleder meg til å ta igjen det tapte.
Trodde vi sa ingen mobiler.
Beklager. Det er broren min.
Greit. Vi tar en duett.
Kan du noe Sabbath?
Det er artig hva du husker. Lyder. En del av en sang.
Gi oss et øyeblikk, Raj.
Og nå at denne tullingen kaller deg søt, er jeg redd.
Jeg visste Peach var en trøbbelmaker.
Og nå utløses fellen hennes.
-Hva gjør han her? -Tenkte det ville være gøy.
Ville du ikke unngå mannlig energi?
-Jeg føler meg bedre nå. -Det er du alene om.
-Du er fortsatt sint. Det skjønner jeg. -Gjør du?
Jeg sa at poesien din var selvopptatt. Beklager at ordene gjorde vondt, men...
-Men? -Hør på meg.
Du er et av de mest talentfulle menneskene jeg kjenner,
og jeg hater å se at du føyer deg etter et system
som er laget for å knuse individualitet.
Om du vil være en stor forfatter,
må du leve et liv det er verdt å skrive om.
Hva vil du at jeg skal gjøre? Leve av landet?
Kusine Inez forlot endelig leiligheten i Paris.
Jeg snakket med pappa.
Han sa jeg kan få den og ha oppsyn med renoveringen.
Hun hadde en ozelot som kjæledyr. Det ble skader.
Vent. Flytter du til Paris?
Vi flytter til Paris, chérie.
Peach, dette er sprøtt. Jeg...
Jeg trenger ikke et svar nå. Slapp av.
Bare tenk på det.
Derfor Raj.
Paris kan bli en ny begynnelse for oss begge.
Si at du vil vurdere det.
Ikke gjør det.
Greit.
Damene først.
Greit! Skål for gamle venner og nye opplevelser.
Skål.
Jeg har ikke slappet så godt av på ukevis.
Vent til den slår inn.
Hva tok vi med blind tillit til deg?
Ren MDMA, en liten dæsj organisk anskaffet opium.
Flott, Walter White.
Jeg kan ikke klandre deg, Beck. Ikke engang for dette.
Peach er en mester i spillet.
Første steg: Få deg på tomannshånd i et avsidesliggende hus.
Andre steg: Inviter denne Raj,
fyll deg med dop og få deg til å være utro.
Tredje steg: Få deg med til Paris for alltid.
Du måtte legge bort alt og rydde vei for Raj, ikke sant?
Jeg må finne pistolen.
Hva har du drevet med, Raj?
Avsluttet medisinstudiet.
Poff, få det ferdig.
Hva har du drevet med, Guinevere Beck? Skriver du enda?
Du må lese poesien hennes. Den er besnærende.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Jeg trodde det, men det har vært uklart i det siste.
Den var her.
Det går nok bedre enn du tror.
Beck har bare litt skrivesperre. Det går over.
Jeg vil skrive en bok om en skadet sjel.
En som ikke føler at de har en plass i verden som vi kjenner den.
En på utsiden.
Du burde skrive om stalkeren min.
-Jeg elsker det. -Det vet jeg.
Peach leker med meg. Hun vet at jeg er her. Dette er en felle.
Jeg høres sprø ut.
Hodeskaden. Bilen. Jeg er kanskje litt sprø nå.
Nei, det er jeg ikke.
Jeg er ikke det. Det er virkelig. Hun hadde en pistol. Et sted.
Du er ikke trygg.
Raj, kjenn så mykt det er.
Det er mykt.
Du lukter godt.
Du også.
Vennskapelig massasjetog. Jeg vil være fremst!
Jeg må ha et øyeblikk. Jeg er svimmel.
Jeg gjør det.
Er dette bunnen? Det føles sånn.
Skjønner du nå? Jeg gjør alt for deg, Beck.
Jeg vet ikke hvorfor Candace fulgte meg hit.
Det er som om jeg slo hodet, og de dårlige minnene løsnet.
Det er tilfeldig, Beck. Dere to er ikke like.
I det hele tatt. Eller kanskje dere er det. Jeg vet ikke lenger.
-Er det ikke godt? -Jøss.
Beck, stikk!
Føler du ikke på deg hva hun gjør? Hva hun vil?
Vil du ikke stikke?
Kanskje du ikke vil det.
-For langt. -Ja.
-Jeg sa "vennskapelig massasjetog". -Du er alltid så skvetten.
"Vennskapelig" betyr at venner bare er vennlige.
Jeg har kjæreste.
Det har du. Den perfekte jenta mi.
-Ikke jeg. -Ikke jeg heller.
Jeg tror jeg må danse. Jeg går og danser.
Jeg synes synd på Peach.
Det er tragisk å ikke kunne vise hvem du er.
Det har gjort henne giftig.
Det er så godt.
Nei.
Ja, litt lavere.
Du store. Harry måtte nok ikke gjøre dette for Sally.
-Sånn? -Ja.
Greit.
Jeg har noe. Greit.
Hei.
Jeg tror jeg er ferdig med å være sint.
Straks tilbake. Må bare klatre inn fra kanten.
Du er søt.
Jeg er lei meg.
Jeg vet det. Joe?
Ja?
Jeg vil ikke til Paris.
Beskjed til meg selv: ikke Paris.
BECK JEG SAVNER DEG.
-Jeg vet den er her et sted. -Greit.
Den var her. Jeg brukte den nettopp.
Greit.
Enda en ting jeg stadig får erfare.
-Ja. -Har du den?
Det kan alltid bli verre.
-Vil du ha den? -Jeg vil ikke ha den.
Her kommer den, storegutt.
Beck, jeg er så rævkjørt. Men ikke like rævkjørt som Raj nå snart.
Det er interessant.
Jeg føler meg som oberst Kurtz.
Jeg måtte høre på Peach Salinger en hel natt.
Om og om og om igjen.
Gruen. Én ting fikk meg gjennom den lange natten.
Mantraet mitt. Du savner meg.
Har du pakket? Vi drar ikke før om to dager.
Angående det. Jeg drar tilbake til byen.
Bra. Flott. Du har ting å ordne. Og så Paris!
Jeg har tenkt på det.
Takk, men jeg hører til i New York. Jeg er ikke klar for å gi opp.
Gi opp? Jeg ber deg ta et trossprang.
Vil du bli kunstner eller en institusjonalisert klisjé?
Du ber meg droppe masteren,
dra fra New York, vennene mine, forholdet mitt...
Du har kjent ham i fem sekunder.
-Jeg sier bare... -Gjør deg selv en tjeneste.
Få litt selvtillit og dropp den ekle taperen.
Må vi gjøre det?
-Jeg er bare ærlig. -Vil du være ærlig?
Hva var det i går kveld?
-Hva da? -Du kysset meg.
Vi var ruset.
-Du gjør alltid dette. -Hva gjør jeg?
Skaper drama av ingenting.
Du var høy.
Du lente deg mot meg og var veldig imøtekommende.
-Hæ? -Jeg fulgte strømmen. Samme det.
Det var fest. Jeg ville ikke være rar,
for vi er venner, og venner gjør slikt.
Det var ikke det som skjedde.
Herregud, Beck. Vær voksen. Ta litt ansvar.
Kan vi roe ned? Jeg sier bare...
Jeg prøver å si at vi er venner, så om...
Herregud.
Jeg vet hvordan familien din er.
Jeg vet de ikke hadde...
Nei. Beklager. Du har problemer. Greit?
Ikke få oppmerksomhetsbehovet ditt til å handle om meg.
Hele denne samtalen er sprø.
Kan vi spole litt tilbake?
Jeg angriper deg ikke. Jeg kom for å passe på deg.
På meg? Ironisk.
Peach, Joe ser det også. Han har prøvd å si det.
Så klart Joe står bak.
Joe er søppel. Joe er ingenting.
Du er familien min. Jeg hadde dødd for deg. Hadde han?
På et øyeblikk.
Jeg må ha en pause.
Og?
Kose deg med arbeiderklassen? Du får en uke.
Uberen min er her.
Hva?
Skal du forlate meg når jeg trenger deg som mest?
Hva med stalkeren?
Jeg sender nummeret til et privat vaktselskap. Ring dem.
Du er ikke til å tro.
Etter alt jeg har gjort for deg.
Du utnytter folk!
Du er god, Beck.
Du er medisin.
Du er motgift mot løgnere,
og du gjør utroskap til et fjernt minne, og akkurat nå
elsker jeg deg sånn at ringelyden i hodet mitt er som musikk.
Hei!
Få telefonen min!
Jeg har ikke den teite...
Jeg er ikke utro. Han jobber med A&R!
Jeg må virke tilgjengelig. Det er bare jobb.
Jobb? Vi har snakket om dette.
Det har vi.
Du lyver. Du var utro.
Du knuste hjertet mitt, Candace. Jeg lot deg gå. Er ikke det nok?
Det er noe galt med deg.
Jeg trodde tid alene ville roe deg ned,
men du er sjalu og paranoid. Du trenger hjelp!
Gi...
Joseph.
Hvorfor er du i huset mitt?
Jeg burde skutt Medusaen da jeg hadde sjansen.
Senk pistolen. Jeg kan forklare.
Dette er innbrudd.
Jeg har rett til å skyte deg akkurat nå.
Jeg skal hente Beck.
Beck sitter i en Uber. Hva gjør du her?
Herregud. Du.
Hva?
Du er stalkeren min.
Jeg visste det var noe rart med deg, og jeg hadde rett.
Hvor lenge har du vært besatt av meg?
Ikke nekt, din drittsekk.
Du stjal Ozma og PC-en min,
og akkurat nå tror jeg at du angrep meg i parken.
Hvorfor skulle jeg angrepet deg om jeg er besatt av deg?
Jeg vet ikke hvordan den forskrudde hjernen din funker. Fordi du er syk?
Du kunne ikke tatt mer feil.
-Unnskyld. -Å?
Så hvorfor er du her, Joseph?
Hvorfor er du her, Peach?
Beck.
Det handler om Beck, ikke sant?
Jeg vet hva du sa til henne. Du påvirket henne,
fordi du ikke orker å dele henne med en som er så mye bedre enn deg.
Du prøvde bare å bli kvitt meg.
Herregud.
Hvorfor har du på deg Benjis klokke?
-Hvorfor har du Benjis klokke? -Du har rett.
Jeg stjal PC-en. Jeg fant filene.
Dem du har om vennene dine. Dem med nakenbildene av Beck.
Er det pressmiddel eller til personlig bruk?
Imponerende samling. Jeg tok kopier.
Jeg har ikke tenkt å dele, men om noe skjer meg,
har min medarbeider, Paco, fått beskjed om å legge ut filene på nett
og sende en lenke til hele kontaktlisten din.
Vi kan gå hver vår vei.
Peach, vi kan gjøre det.
Vi kan glemme det.
Det skjedde aldri.
Og så da?
Skal vi dra til New York igjen og late som om vi er venner?
Om du vil.
Jeg vil ikke ha deg nær Beck. Du er farlig.
Jeg er bedre for henne enn du er.
Ta billetten, Peach. Dra til Paris.
Klarne tankene. Finn en søt fransk jente.
Innerst inne vet du
at hun aldri elske deg slik du elsker henne.
Slutt å si det.
Hun vil ikke det. Du kan ikke få henne.
Slutt å si det.
Joseph?
Familie, venner, elskere og resten: Tilgi meg for dette.
Men dere kan jo ikke si at dere ikke så det komme.
Jeg har alltid hatt et komplisert forhold med min egen eksistens.
Jeg fikk en ny sjanse i livet etter angrepet i parken,
og jeg bestemte meg for å ikke ta den.
Jeg trodde jeg kunne endre meg,
og ved å endre meg selv, forandre verden rundt meg.
Men endring er en drøm for tosker.
Verden er brutal. Folk lyver, og folk drar,
og skjønnheten som finnes, er flyktig og uærlig.
Likevel kommer det av og til
en som får deg til å tro på kjærligheten.
Og om du finner den personen, ikke gi slipp.
Sammen kan dere kanskje holde monstrene unna.
Jeg var aldri så heldig. Så jeg avslutter alt på mine egne vilkår.
Vit at jeg er glad i dere alle...
...og håper vi møtes igjen på den kosmiske motorveien.
Vær fantastiske. Klem fra Peach Anaïs Salinger.
Hva skulle jeg gjort? Hun ville ikke gitt slipp på deg.
Sentralen til Nico.
-Vær så god. -Jeg søkte på skiltet du ba om.
Bilen er registrert på en Ivan Mooney. Adresse i Manhattan.
-Stjålet? -Nei. Ikke meldt fra om iallfall.
Takk, Diane.
Tja...
...du sa du skylder meg en tjeneste.
Du er heldig. Kulen streifet deg bare.
Jeg føler meg heldig.
Vil du snakke om det?
Ikke egentlig. Om det er greit.
En tjeneste er en tjeneste.
Jeg hørte på rådet ditt. Jeg kastet ut Ron.
Du hadde rett. Folk forandrer seg ikke.
Og jeg likte ikke måten han behandlet Paco på.
Han trenger en ekte farsfigur,
ikke en drukkenbolt.
BECK JOE. HERREGUD.
PEACH ER DØD.
Det er nesten en uke siden.
Det har gått i ett siden det.
Jeg trodde jeg måtte forklare sårene mine,
men du la ikke merke til dem.
Jeg kan vel tilgi deg det, siden bestevennen din døde.
Du ba meg bli med i begravelsen,
og det tror jeg er et bra tegn.
Du trenger støtte nå, og det er spesialiteten min.
Kjøleskapet er fullt.
Jeg fikk Xanax av Annika, bare i tilfelle.
Du kommer gjennom dette.
Det vil ta tid, men jeg skal gi deg så mye du trenger.
Når støvet legger seg, vet jeg
at du vil skjønne at du har det bedre uten henne.
Du vil nok ikke innrømme det,
men jeg vil vite det, og det er all bekreftelsen jeg trenger.
Jeg stikker.
Send melding om du trenger noe.
Greit.
Joe?
Ja?
Kan du bli?
Jeg kan bli så lenge du vil.
Tekst: Heidi Rabbevåg