Tidligere på You...
Jeg elsker rutinen vår. Alltid den samme, men aldri kjedelig.
Faren din var aldri konsekvent. Du leges enda.
Med min hjelp.
Nå som morgenene er hellige,
skriver du faktisk.
En dag skal jeg fortelle om Candace.
Hun knuste hjertet mitt.
Men du er god.
Du gjør utroskap til et fjernt minne.
Peach tar deg med utenbys.
Jeg må redde deg.
Førerkort og vognkort?
Beklager. Spencer Hewitt.
Sentralen til Nico.
Bilen er registrert på en Ivan Mooney.
Jeg kastet ut Ron.
Du hadde rett. Folk forandrer seg ikke.
Peach hater meg.
Om jeg er den perfekte kjæresten,
skjønner du at livet er mye sunnere uten denne giftigheten.
Du har problemer. Greit?
Ikke få oppmerksomhetsbehovet ditt til å handle om meg.
Det er frigjørende å vite
hva jeg må gjøre for å beskytte deg.
Er det noen her?
Jeg gjør alt for deg.
Jeg er ikke noe dårlig menneske. Hun ville ødelegge deg.
Men nå er du trygg. Takket være meg.
Den første perfekte måneden.
Vi hadde hatt et helvete, gjort den vanskelige jobben
EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
og var nærere enn noensinne. Vi levde ut drømmen.
Kunne ikke ligge unna hverandre.
Jeg var klar for å vente gjennom sorgperioden,
samme hvordan den ble.
Men den brakte oss tettere sammen.
Måneden etter begravelsen var...
Det var intimt. Ekte.
Det gjorde oss...
...mer.
Men så skjedde det noe de neste ukene.
Falafel.
Jeg vet ikke akkurat når det gikk galt,
men det har gått galt.
Så du kom til terapi
for å skjønne hvorfor forholdet skrantet?
Det skrantet ikke bare.
Det er over. Og jeg vil vite hvorfor.
Her er saken.
Ikke se på dette som et kontor eller meg som psykolog.
Vi er bare to karer som prater.
Skal vi begynne med da det gikk bra mellom dere?
Mitt første kyss? Godt spørsmål.
Jeg var 14 og sammen med en gutt som het Matt.
Vi fortalte om alt det fine.
Han var så søt. Og vi gikk for å se Hitch sammen.
Jeg ventet på at han skulle prøve seg.
Ventet? Var det ditt første kyss?
Nei, det var to dager senere, på en skolecampingtur.
I et telt, i regnet. Med bestevennen hans, Chad.
-Chad? -Jeg vet det.
Men Chad, han bare... Han gjorde det.
Jeg har alltid hatt problemer med slikt.
Greie karer og ramper.
Ikke se sånn på meg. Jeg skulle ønske jeg kunne gjøre det på nytt.
Jeg føler meg som en tøseguri for det.
"Tøseguri"? Det bør bli et ord.
TØSEGURI SCRABBLE
Ingen ekte ord?
Bare falske.
-Punklassisk. -Fotobombe.
-Vajazzle. -Ravete.
Vi fikk kontakt på alle nivåer. Det blir ikke bedre.
Altsammenskap.
Jeg elsker det. Det er ordet vårt.
Altsammenskap. Et substantiv.
Et møte mellom sinn, kropper og sjeler.
Greit, Beck. Er du klar?
Vent. Det er ikke mulig.
Gjør vi om det første kysset mitt?
Det gjør vi.
Jeg skal endelig kysse rett fyr.
Det var et altsammenskap.
Vi var på et sunt sted.
Jeg sluttet til og med å bruke visse krykker.
-Krykker? -Ja.
Sjekke sosiale media, tyvtitte på en låst skjerm.
Det var på tide å slutte. Vi var ekte vare. Jeg måtte bare...
Vise tillit.
Absolutt.
Vi sees etter jobb.
Angående det. Jeg kan ha fått sparken på yogastudioet.
Kan ha?
Jeg fikk sparken.
Jeg sovnet visst under savasana.
Det er i orden. Jeg kan finne en ny jobb.
Jobb på Mooney's.
Jeg vet det. Stort steg.
-Joe. -Kom igjen. Det er perfekt.
Fleksibel arbeidstid. Du får tid til å skrive.
Jeg vil hjelpe.
Jeg kan ikke be deg om det.
Du ber ikke. Jeg tilbyr det.
Men store steg føles riktige i et altsammenskap.
Ja da. Jeg skjønner det.
Ikke tenk på dette.
Jeg har asymptomatisk glaukom, så jeg har resept.
Jeg sverger på at jeg blir en bedre lytter.
De bør studere det.
Hva skjedde så?
Ethan, kan du ta bilde av oss?
Beklager. Jeg tror jeg må sette meg.
Jeg forberedte meg på den nye Safran Foer ved å lese Eating Animals,
og jeg prøvekjører veganisme, så jeg er litt svimmel.
Så klart.
Dere er kjempesøte, og jeg er en ensom vegansk øy.
Noen trenger en burger.
Eller et sted til kjøttet sitt.
Det var ille. Jeg mente det sympatisk.
BECKDELTEST DRØMMELAGET #JOEOGBECK
-Har vi en emneknagg nå? -For mye?
Det er perfekt.
Vi hadde det bra.
Det var trygt å åpne seg om vanskelige ting.
Peach var på date med JSF på videregående.
Jeg trodde sorgen var det siste grenselandet.
Han spiste visstnok tynnribbe. Veldig skandaløst.
Peach sa alltid at...
-Du kan snakke om henne, vet du. -Jeg vet det.
Du har ikke nevnt henne siden begravelsen.
For over en måned siden.
Og vi var i det grenselandet sammen.
Jeg tror jeg vil spare det til terapien, om det er greit.
Terapi?
Men så var vi ikke det likevel.
Jeg gikk for omtrent et år siden, men så sluttet jeg.
Men etter Peach tenkte jeg det var...
...verdt å gå litt.
Dr. Nicky har hjulpet veldig med å takle sorgen.
Vi trenger flere stjerner. Er de på kontoret?
Ja.
Ikke misforstå.
Det er ikke noe galt i terapi. Det er bare...
Det er urovekkende når partneren din skjuler noe.
Ikke sant, dr. Nicky?
Jeg skjønner det, Paul. Ikke greit.
Tilgi meg, Beck, men i denne timen med psykologen din
er du Renaldo, en høy, mørk, mannebetuttet bakgrunnsdanser for Beyoncé.
Og jeg, Paul, driver bar.
Alle idioter i byen har de samme, vanlige problemene.
Det blir ikke vanskelig å skjule hvem jeg er.
Dere virket samkjørte...
Du og Renaldo var som Ross og Rachel.
Ja. Vi var vel det.
Helt til vi ikke var det.
Jeg trodde jeg hadde fjernet hindringene mellom oss.
Benji. Peach. Men nå har det dukket opp en ny en.
Og han sitter rett foran meg.
Paul, la oss fortsette å jobbe med dette.
Når så du de første sprekkene med Renaldo?
Det var flott å ha Renaldo på jobb,
men jeg måtte konfrontere
noen litt uforsiktige aspekter ved personligheten hans.
Jeg prøvde å være grei.
Ny jobb, og han sørger fortsatt, ikke sant?
-Hei. -Vi må snakke sammen.
Om hva da?
Dette er ubehagelig. Hun er kjæresten din,
og Gud vet jeg ikke liker å kritisere, men...
Beck er fæl, Joe. Greit?
Hun er alltid sen. Hun lar kassen stå åpen.
Hun kan ikke ordne etter sjanger.
I morges kjeftet hun på en 14-åring
fordi han kjøpte En amerikansk tragedie til skolen og hun hater Dreiser.
Alle hater Dreiser, men dette er en bokhandel.
Vi prøver å selge bøker.
Og jeg skjønner det.
Du er revet med i kusens berg-og-dal-bane.
Det er noe jeg sliter med hver dag.
Men her er saken.
Å drite der du spiser, fører bare til forvirring og E. coli,
så jeg skal la deg tenke litt på det.
Vi var ikke helt perfekte.
Men jeg trodde likevel at det gikk bra.
Om det var det verste problemet.
Mooney's: sjeldne og brukte.
Det er betjent Nico fra Greenwich sheriffkontor.
Jeg skal ha tak i Ivan Mooney.
Det er meg.
Jeg ringer angående en Buick registrert på deg.
Jeg ga bilen til nevøen min, Spencer.
Er han i trøbbel?
Nei, jeg ringer bare om en liten ulykke han var i.
Det var ingenting. Ha en fin dag.
Det var for nære på.
Jeg så bare på jobben som en måte å holde verden unna
slik at Renaldo fikk leges.
Ethan sa at du var sen igjen i dag.
Jeg vet det. Unnskyld.
Det var vanskelig å finne grensen mellom sjef og kjæreste.
Mellom støttende og ettergivende.
Men du sa at arbeidstiden var fleksibel og at jeg ville få tid til å skrive.
Ja. Men du har ikke skrevet.
Å tenke på å skrive er en del av prosessen.
Det hørtes ut som pisspreik selv da jeg sa det.
Unnskyld.
Ærlig talt
har jeg hatt livlige drømmer om Peach.
Så leit.
Det er ikke din feil. Det er bare...
Ansiktet hennes, det...
...blekner, og jeg trodde ikke at det ville skje så fort.
Men hun kommer om natten,
så nå er jeg for trett til å skrive og henger etter på skolen.
Og nå svikter jeg deg ved å være dårlig i jobben.
Jeg visste ikke om jeg hjalp. Jeg trodde det.
Det er patetisk. Det eneste fine i livet mitt nå er terapien.
Det eneste fine?
Joe, ikke vær sånn.
Eller så tok jeg helt feil,
og det var dystre krefter i sving som jeg ikke visste om.
Claudia!
Det finnes folk som har vrangforestillinger om forholdet sitt.
-Claudia! -Dra til helvete, Ron.
Karen, slutt å være en megge og si hvor Claudia er.
For eksempel naboens alkoholiserte kjæreste
som må jages med baseballkølle.
Det er ikke over, Karen. Du kan ikke gjemme deg for evig, Claudia!
-Kjenner jeg deg? -Nei.
Kjenner du ikke meg i det hele tatt?
-Nei. -Så hva stirrer du på?
Men jeg trodde vi var annerledes.
Det høres ikke ut som en god idé at Renaldo jobbet i baren.
Jo da, det var vanskelig å navigere nå og da.
Men det hadde sine fordeler.
Beck.
-Hei. -Hei.
Hva er dette?
Tenkte at vi trengte en date.
Kjøttbollesmørbrød. Favoritten din.
Nå? Hva tror du?
Jeg tror ett villfarent lys kan ødelegge en hel samling sjeldne bøker.
Men...
...du...
...er verdt det.
Jeg synes synd på jenter som ikke spiser.
Det gjorde meg alltid trist med Peach.
Hva er det?
Du snakker om Peach. Det er bra.
Ja, det er vel det.
Jeg hadde en sovepose med Den lille havfruen da jeg var liten.
Jeg elsket den greia. Men så begynte den å lukte.
Ille. Sopp-ille.
Men jeg klarte ikke å kvitte meg med den.
-En sutteklut. -Akkurat.
Men så mistet jeg den. Og selv om jeg var lei meg,
var jeg litt lettet, for jeg...
Jeg måtte ikke kvitte meg med den.
Det er det samme med Peach. En del av meg...
Herregud, det høres fælt ut.
Ikke at jeg sammenligner Peach med en billig sovepose. Jeg...
Metaforen ga mer mening da jeg kom frem til den med dr. Nicky.
Jeg tror dette med Peach kommer frem på grunn av bursdagen min.
Tredje desember.
Du husker det.
Så klart.
Peach gjorde alltid mye ut av bursdager.
Og hun fikk meg alltid til å føle meg superspesiell
og planla hele greia, og...
...nå har jeg ikke...
-Jeg tar meg av det. -Nei, Joe...
Hva vil du ha? En kveld på Met?
Smaksmenyen på Momofuku?
Jeg kan til og med synge karaoke med Annika og Lynn.
Det er veldig søtt, men jeg...
Jeg vil heller ha det lite og tilbaketrukket.
Nei. Nei til lite. Nei til tilbaketrukket.
Jeg vet ikke, Lynn. Beck var ganske klar.
Beck er skytte. Hun har behov for oppmerksomhet.
Dette er en prøve.
En del av moroa er å få en fyr til å tro at du ikke vil ha noe,
og se om han ordner det likevel.
-Beck er ikke sånn. -Nå skal du få høre noe om Beck.
Hvert år vil hun "gjøre det enkelt".
Og hvert år ødelegger kjæresten hennes det.
Og Peach feier inn i Manolo-skoene og holder en diger fest for Beck.
Men nå er ikke Peach her. Måtte Gud vare den vakre sjelen hennes.
Så du sier vi skal ha fest?
Jeg kan hjelpe.
Jeg trenger distraksjonen.
Jeg tror at fordi jeg var nervøs,
var dømmekraften min litt dårlig.
Om jeg drukner sorgene i mer sprit og flere gutter,
får jeg syfilis. Igjen.
Og Annika er i Esalen på sorgferie enda, så...
Hun likte ikke Peach.
Det gjorde ingen av oss.
Men vi var glade i henne.
Det er komplisert å miste en venn. Jeg trenger dette. Beck trenger det.
Derfor var jeg dum nok
til å høre på Renaldos venner.
Det blir bare noen venner, noen folk fra NYU.
Vi gjør det til en overraskelse.
Boktema.
Alle kan komme kledd som favorittfiguren sin.
Hva sier du?
Vi kan si det sånn.
Vil du heller gjøre noe og ta feil,
eller ingenting og ta feil?
Overraskelse?
Jeg trodde det ville muntre ham opp etter at den kjære shih tzuen hans døde.
Få tankene over på noe annet.
Og?
Funket det?
Det var begynnelsen på slutten.
På grunn av en overraskelsesfest?
Nei, for jeg innså at han var utro med terapeuten sin.
Pokker. Du skremte meg.
Hva er alt dette?
Kjæresten min har bursdag. Jeg holder en liten...
Eller, ikke så liten. Det er en overraskelsesfest.
Litteraturtema. Derfor...
Jeg skal være Ernest Hemingway.
Den gamle mannen og havet. Og solen går...
Jeg vet hvem Hemingway er.
Fin kake.
Hun er heldig som har en mann som bryr seg.
Facon-surret daddel?
-Takk. -Bra valg.
Facon-surret daddel?
Klokken er 21.40. Beck skulle møte meg til middag 21.00.
Hun kommer. Slapp av.
Du trenger en drink.
Gi ham en Catcher in the Rye.
Nei, det går bra.
Hun er her! Alle må gjemme seg!
Overraskelse!
Så amerikansk.
Hvem er det?
En av Becks skolevenner. Tror jeg. Jeg vet ikke. Jeg sender melding.
JOE HVOR ER DU?
Skulle tro det.
Hva?
Det er ufint å stirre, spesielt i asiatiske kulturer.
Herr Darcy, antar jeg?
-Absolutt. -Forutsigbart.
Sier Elizabeth Bennet.
Herregud, nei. Dorothea Brooke.
Middlemarch. Jeg kalte opp katten min etter George Eliot.
Jeg elsker henne.
-Katten eller forfatteren? -Begge.
Hei, unnskyld. Kan vi prate litt?
Joe, dette er Constantine. Han bor i Bushwick.
Det er greit. Hvor i svarte er Beck?
Vil du ta på barten?
Nei, Lynn, jeg vil ikke ta på barten.
-Joe... -Jeg skjønner det ikke.
Jeg har prøvd å være den perfekte kjæresten. Jeg har gjort alt.
Jeg ga henne jobb. Jeg arrangerte denne festen.
-Hva mer kan jeg gjøre? -Folk er pussige.
Peach begikk selvmord, og hun var den sterkeste jeg kjenner.
Kjente.
Beck er ikke pussig. Hun er umulig.
Hvor er hun nå? Det er egoistisk og uhøflig.
-Men det er Beck, og det... -Joe.
-Pokker. Hei! -Overraskelse!
Får jeg snakke litt med deg?
Joe, det var ikke dette jeg ba om. Jeg sa lite og stille.
-Ja. Lynn sa... -Hører du på Lynn?
En feil, når jeg tenker etter.
-Hvorfor har du pologenser på? -Jeg er Hemingway. Enda en feil.
Jeg setter pris på gesten. Jeg bare...
Jeg kan ikke være på fest og late som om alt er bra uten Peach.
Jeg er ikke noen robot.
Hva med forleden dag? Lettelsen du snakket om?
Sorg er ikke en rett linje, Joe.
Jeg vet det. Du har bare vært vanskelig å tolke i det siste.
Hva skal det bety?
-Hvor har du vært? -Unnskyld?
Jeg ringte og sendte melding.
Jeg vet det. Psykologtimen varte lenge.
Dr. Nicky og jeg gjorde fremskritt.
Og så gikk jeg vel bare en tur og...
-Vel? Psykolog og spasertur? -Ja.
Så hvorfor lukter du som tre glass rosévin?
Fordi jeg satte meg på en teit bar med dagboken min
og prøvde å finne ut av ting.
-Så hvorfor ringte du ikke? -Jeg glemte det.
Det er bursdagen din. Vi hadde planer.
Jeg bare... Jeg glemte tiden.
Pokker.
Bare si det.
Bare si sannheten.
Så kan vi komme gjennom alt.
Om du ikke kan si det, vis meg det. Vis meg telefonen din.
Mener du det?
Du sa selv at du ikke er flink med snille karer.
-Hva snakker du om? -Tøsegurigreiene.
Jeg... Greit.
Vil du se telefonen min? Vær så god.
Men om du gjør det, betyr det at vi ikke stoler på hverandre.
Og uten tillit har vi ingenting.
Stoler du på meg?
Vet du hva? Jeg orker ikke dette nå.
Gratulerer med dagen til meg selv.
Gratulerer med dagen
Gratulerer med...
Med psykologen sin?
Er du sikker? Det er en alvorlig beskyldning.
Hvordan vet du det?
Erfaring.
Candace.
Det finnes visse tegn.
Du ser det i øynene deres når de ser på deg.
Har du blitt bedradd før?
Det forrige forholdet mitt.
Jeg var blind. Så bare det jeg ville.
Men jeg gjorde ikke den feilen igjen.
Denne gangen sikret jeg at Renaldo var annerledes.
Så jeg visste om han løy eller var utro,
så utnyttet noen ham.
Jeg er ikke en av de psykologene som er besatt av fortiden,
men i dette tilfellet bør vi ta en titt.
Kan du fortelle om barndommen din?
Vi er vel ikke her for å snakke om barndommen min?
Vi snakker om forholdet mitt.
Som tok slutt på grunn av en overraskelsefest?
Nei. Det var ikke da det ble slutt.
Jeg kjøpte en smultring til deg.
Med glasur.
Vent. Så dere var bare sammen igjen?
Tross for mistankene?
Hadde ikke noe å si. Det var fortid.
Hva skjedde så?
Først gikk det bra.
Men så begynte noe å føles annerledes.
Jeg er for sulten til sushi.
-Pizza? -For mye saus.
-Thai? -Vi spiste thai til lunsj.
NY MELDING
Hvorfor må jeg alltid velge?
Greit. Jeg kan velge.
Det føles fælt.
Å vite at det har gått galt,
og at du ikke kan gjøre noe med det.
Falafel.
Du vet at noe eller noen har kommet mellom dere.
Men jeg måtte være sikker.
-Vi sees etter forelesningen. -Greit. Ha det.
MØTES PÅ PLASSEN VÅR?
BECK NÅR?
SI TOLV.
Hjerte. Hjerte. Hjerte.
Jeg ville ta feil.
Jeg har aldri ønsket så sterkt å ta feil før.
Jeg tryglet om å ta feil.
JOE HVA GJØR DU PÅ?
Men det så ut til at jeg hadde rett.
Du stoler på noen.
Du gir dem hjertet ditt, og hva gjør de?
Finnes det en straff som passer forbrytelsen å lyve,
å manipulere sånn? For å knuse noens hjerte?
Jeg er vel dårlig til å velge gode mennesker.
Men jeg er flink til ta slemme på fersken.
Følger du etter meg?
Svar meg. Fulgte du etter meg?
Nei.
Jeg var i nabolaget og så deg.
Herregud. Slutt å lyve.
Nei, bare... Si hvorfor, Joe.
Fordi du har vært sen, de hemmelige meldingene. Du har vært annerledes.
Du er sprø.
Ligger du med ham?
Hvem?
-Psykologen din. -Herregud.
Gjør du? Jeg må vite det.
Nei! Jeg ligger ikke med ham.
Hvem er reven?
-Hva? -Reven, Beck!
Vennen min. Emma Fox. Fra Brown.
Men det var vel ikke tydelig på meldingene på telefonen min?
-Beck... -La være.
Joe, jeg sa at om vi ikke har tillit, har vi ingenting.
Jeg vet det. Jeg er lei meg.
Jeg også.
Det er slutt mellom oss.
Og det var da... Det var da det ble slutt.
Litt av en historie.
-Hva er diagnosen din? -Diagnosen?
Ja. Hva tror du om det hele?
Du tror kanskje jeg er sprø,
for jeg har kjent deg i 48 minutter...
...jeg tror det finnes to av deg. To Paul Browner.
En som har blitt såret før, som føler seg sveket og håpløs.
Men den andre har troen,
og til tross for bevisene på det motsatte
tror han at kjærligheten finnes.
Og ham tror jeg jeg kan hjelpe.
Timen er over nå,
men jeg kan gjerne treffe deg igjen, om du vil.
Jeg tror ikke det.
Alt jeg gjør, gjør jeg for å beskytte deg, Beck.
Peach og Benji ga meg ikke noe valg.
De var farlige.
Jeg tror du kan være i fare igjen.
Men jeg trenger bevis først.
Og nå for tiden er raskeste vei til en manns sannhet...
...gjennom datamaskinen hans.
Om jeg finner det jeg ser etter,
tar jeg meg av dr. Nicky.
Han fulgte etter meg. Det er bare ikke greit.
Jeg skjønner det. Du føler deg krenket.
Lat som om jeg er Joe.
Hva hadde du sagt til ham?
Jo mer du vil ha meg, jo mindre vil jeg ha deg.
Jeg vet det er sprøtt, men det er sant.
Selvsagt tror du jeg skjuler ting. Jeg gjør det.
Skjuler det stygge kaoset mitt
bak en søt, akseptabel versjon av kaoset.
Det er galskap.
Jeg har ikke håndtert det som foregikk mellom meg og Peach.
Eller faren min. Eller Benji.
Og i stedet for å skrive om det
går jeg i dvale med deg.
Og jeg bærer nag til deg for det.
Jeg må ha plass til å leges.
Men hver gang jeg snur meg, står du der,
klar til å ordne alt. Men bare jeg kan gjøre det.
Om du virkelig elsker meg, skjønner du det.
Du gir slipp på meg.
Er du redd for at du kanskje skyver fra deg noe bra?
Tror du Joe kan være bra for deg?
Kanskje. Men det er det jeg trenger.
Det høres ikke ut som en forbudt affære.
Det høres ut som en forvirret jente i krise
og en ganske god psykolog som hun er heldig hun har.
Det høres også ut som det var rett å gjøre det slutt med meg.
Jeg tok feil om alt sammen.
Det eneste jeg ikke tok feil om, var at jeg elsker deg.
Så jeg gir slipp på deg.
-Hei. -Hei.
Takk for at du åpner døra, med tanke på alt.
Det er en million ting jeg kan si nå.
Men alt som betyr noe, er at jeg er lei meg.
Takk.
Sjalusien tok overhånd.
Jeg følte meg truet fordi du trengte en å snakke med som ikke var meg.
Jeg vet at du fortjener det. Du fortjener å finne ut av det selv.
Om jeg var smartere, ville jeg kanskje ikke gitt slipp på deg,
men det er vel det du trenger.
Så jeg gjør det.
Ha det, Beck.
Ha det, Joe.
Det viser seg at det er som på film.
Så fort det er over,
husker du bare det som fikk deg til å forelske deg.
Den raser gjennom tankene dine,
en romantisk komedie-montasje laget av den søteste gift.
Altsammenskap.
Jeg elsker det.
Jeg hadde aldri følt dette før,
når man elsker manglene til noen...
...like mye som det fine.
Kanskje til og med litt mer.
Ordet kjærlighet er ikke sterkt nok.
Og noen ganger skremmer det meg...
...å elske noen så fullstendig uten at de elsker deg tilbake.
Jeg er glad for å se deg her.
Trodde ikke du ville komme tilbake etter forrige gang.
Det er saken. Jeg forstår det ikke.
Det er derfor jeg er her.
-Hva forstår du ikke? -Kjærlighet.
Du og sju milliarder andre på planeten.
Om vi forsto kjærlighet, ville jeg mistet jobben.
Det er unikt for alle, som et fingeravtrykk eller...
...DNA eller sangen du mistet jomfrudommen til.
"Hungry Like the Wolf".
Noen har vanskelig for å slippe kjærligheten til.
Noen folk er laget for kjærlighet.
Noen... Noen leter.
Leter etter en som kan elske dem sånn de fortjener.
Det er deg.
-Du ser jævlig ut. -Takk.
Hva skjedde?
Kjæresten min dumpet meg.
Så om det er greit...
Jeg elsker deg, Joe.
Ansiktet ditt. Gud.
Jeg tuller bare med deg.
Skal du la Beck være?
Eller vil hun ende opp som meg?
Tekst: Heidi Rabbevåg