‎Din episoadele anterioare...
‎Nu te mai apropia de Paco,
‎altfel iau un cuțit și-ți scot ochii.
‎Aveai dreptate.
‎L-am dat afară pe Ron.
‎Oamenii nu se schimbă.
‎Cine e?
‎E nepoliticos să te holbezi, ‎mai ales în culturile asiatice.
‎Benjamin J. Ashby. Tipul reprezintă ‎tot ce are America mai rău.
‎Prietenele nu-ți sunt loiale. ‎Iar cea mai rea e Peach.
‎Câți tipi ar face orice ‎pentru persoana iubită?
‎Vreau să duci o viață minunată. ‎Iar prețul a fost un cadavru.
‎Poți vorbi despre ea.
‎Mă gândeam s-o las ‎pentru ședința de psihoterapie.
‎Dar te tulbură ‎când partenera îți ascunde ceva.
‎Nu-i așa, d-re Nicky?
‎De acord, Paul.
‎Dacă nu avem încredere, nu avem nimic.
‎Între noi s-a terminat.
‎Ce-ai pățit?
‎M-a părăsit iubita.
‎Au trecut trei luni ‎de când te-am pierdut, Beck,
‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎și a fost o mare pierdere.
‎Dar acum sunt într-o fază nouă. Mai bună.
‎Sunt cu Karen Minty.
‎Mica mea obsedată de ordine. Literalmente.
‎Nu înțeleg cum poți trăi ‎fără să le pui în ordine alfabetică.
‎Orice alt sistem pare potrivnic.
‎Ce aștepți, iubi?
‎Iar? Nu știu dacă...
‎Nu, perversule. Ia mașina de scris.
‎Mă ține în suspans.
‎E obsedată de curățenie și nu numai.
‎Măiculiță!
‎Eu sunt fericit. Ea e fericită.
‎Suntem buni unul pentru celălalt.
‎Bine, nu e perfectă.
‎Pe un Kindle
‎poți stoca mii de cărți și de rețete,
‎și scapi de acarieni.
‎Da? Ți-a început filmul.
‎Da, ‎Trăsniții!
‎Da, ‎Trăsniții din Queens. ‎Nimeni nu e perfect.
‎N-avem totul în comun, ‎dar avem ce trebuie.
‎Adevărul e, Beck, că nu mi-e dor de tine
‎cum credeam. ‎Mai ales de când sunt cu Karen.
‎Și tu o duci de minune.
‎Eseul despre Peach a fost viral. ‎Ai încheiat un contract editorial.
‎Abia dacă mă uit pe pagina ta ‎de Facebook. Doar de două, trei ori pe zi.
‎Nu-ți verific e-mailurile. ‎Nu trec pe la tine.
‎JAMES - DE-ABIA AȘTEPT ‎NOUA CARTE A LUI GUINEVERE BECK.
‎ANONIM ‎O PROSTIE SUPRAEVALUATĂ. #NUMERSIBLONDUȚO
‎Eu, cel dinainte, toată noaptea
‎aș fi încercat să-l găsesc pe dl Anonim,
‎dar nu mă mai privește ce faci.
‎Asta e treaba mea acum, și-mi place.
‎În mare parte.
‎- Ce dobitoc! ‎- Nu-i așa?
‎Nu zic că merit prea multă atenție,
‎dar nici să zici ‎„o prostie supraevaluată”.
‎Poftim? Mă refeream ‎la jurnalul mortuar al lui Peach.
‎Unul zice că ea l-a lăsat ‎cu ochii în soare la Coachella.
‎Tu la ce te uitai?
‎Îmi verificam comentariile.
‎Pe bune?
‎Scuze că am întârziat, Rebecca.
‎Era un eseu în ‎The Believer ‎care m-a ținut cu sufletul la gură.
‎Beck nu e prescurtarea de la Rebecca.
‎E o glumă.
‎Ca și cum ar fi ‎prescurtarea de la Rebecca.
‎Guinevere, prescurtat de la Rebecca, ‎ce a zis Janice?
‎Cine e Janice?
‎Editoarea mea.
‎Sună-mă în weekend, Beck.
‎„Nu pari în apele tale. ‎Nu mă dau în vânt după paginile astea.”
‎Nu mă mir că aveai nevoie de mine, Becky.
‎Îți creezi propria comunitate Yaddo.
‎Asta nu mai e casa ta. ‎E colonia ta de scriitoare.
‎Renunță la tot ce-ți distrage atenția. ‎Dă-mi telefonul.
‎Telefonul? Blythe...
‎Hai!
‎La revedere, Instagram.
‎Pe curând, Facebook.
‎Adio, Twitter.
‎Îți eliberez mintea.
‎Nu pot să dispar așa, din senin.
‎Nu ești J.K. Rowling. ‎O să ne descurcăm o vreme și fără tine.
‎Nu și routerul! Cum mă documentez?
‎Și o să-l întreb pe Ethan ‎de unde-și ia Joe mașinile de scris,
‎ca să fii cea mai analogică prințesă ‎de pe tărâm.
‎Ce mai face Joe?
‎Chiar vrei să vorbim despre asta?
‎Nu, n-aș vrea să... știi bine.
‎Da. Așterne totul pe hârtie.
‎Să curgă în voie.
‎Eram curioasă dacă mai e cu... ‎Karen, parcă?
‎- Care era numele de familie? ‎- Minty.
‎Minty.
‎Yaddo.
‎Minty. Yaddo.
‎Și nu te gândești deloc la Renaldo?
‎Nu, asta e problema.
‎Da, m-a băgat într-o groază de belele.
‎Cu Brad, nu trebuie să rezolv nimic. ‎Nu sunt probleme.
‎- El e... ‎- Simplu?
‎Nu, nu e simplu. Doar că el...
‎El știe cine e,
‎așa că nu trebuie să am grijă ‎să nu facă vreo prostie.
‎- De fapt, acum am timp... ‎- Drace!
‎A trecut timpul. Continuăm data viitoare?
‎Da. Psihoterapie. Karen. ‎Funcționează totul.
‎Există multe cărări ‎spre vârful muntelui, Paul.
‎Poate că ai nevoie de Brad. ‎Brad e ghidul tău.
‎Bucură-te de călătoria asta.
‎Poate că d-rul Nicky are dreptate, Beck.
‎Karen nu mă pune să am de-a face ‎cu persoane toxice, precum Benji și Peach.
‎Pe ei era greu să îi suport.
‎Trebuia să mă asigur mereu că ești bine...
‎De acord, încă mai verific dacă ești bine.
‎Sunt fericit. Vreau să fii și tu. ‎Asta vor oamenii fericiți.
‎PAGINA LUI GUINEVERE BECK ‎NU MAI E DISPONIBILĂ
‎Ce dracu'? Nu, nu.
‎Unde ai dispărut?
‎CONTUL NU MAI EXISTĂ
‎Cum naiba să mă mai simt grozav ‎că nu mai ești,
‎când nu mai ești de-a binelea?
‎IA UITE CE FRUMOS! #BAEFORDAYS
‎CELE MAI BUNE ZECE LECTURI ‎ALE LUI GUINEVERE BECK
‎Desperate Characters. ‎Pe locul șapte? ‎Doar atât mai însemn pentru tine?
‎Te-ai ales cu un contract editorial ‎datorită mie, fiindcă a murit Peach.
‎Iar tu ai scris despre moartea ei.
‎Ceea ce n-ai fi făcut dacă mai trăia.
‎Eram așa de fericit cu Karen!
‎Dar nu știu dacă pot fi fericit ‎dacă nu știu că ești și tu.
‎- Poftim? Da! ‎- Da.
‎- Da! ‎- Da. Bine.
‎Joe!
‎E vina ta, Beck. Tu i-ai făcut ‎să se întâlnească pe Blythe și Ethan
‎și m-ai lăsat pe mine să mă descurc.
‎Ni s-a întâmplat un lucru spectaculos.
‎Ne mutăm împreună. Mi-a cerut-o Ethan. ‎Chiar în clipa asta.
‎Știi cum se spune. Când știi, știi.
‎Mă simt inspirată. Pa, iubire!
‎Ești nebun să te muți cu ea. ‎De-abia v-ați cunoscut.
‎Știu și eu? Când iubești,
‎iubirea îți spune ce să faci. ‎Simplu ca bună ziua.
‎Și stupid ca bună ziua.
‎Nu știi dacă o să meargă.
‎Ba da. Uite ce fericit ești tu cu Karen!
‎Succes să vă găsiți un apartament. ‎Piața e nasoală.
‎Nu-mi fac griji. Legea atracției. ‎Când știi...
‎Știu.
‎Dacă aș putea să mă duc oriunde, m-aș duce ‎în Noua Zeelandă, să văd Mordorul.
‎Când știi, știi.
‎Eu m-aș duce la Paris. Clar. ‎Nu m-aș gândi de două ori.
‎Și tu, Joe?
‎Da, nici eu n-am fost la Paris.
‎Mă duc la parcul Șase Steaguri în weekend. ‎Ați fost?
‎La Șase Steaguri? Serios, Pac?
‎Mama s-a schimbat mult ‎de când a plecat Ron.
‎Scuze. M-am suit în lift ‎și s-a oprit din etaj în etaj.
‎Pe bune, la 12, 11, 10...
‎E mâncare italienească? Nu, mersi.
‎Claudia?
‎Ar trebui să bagi ceva în stomac. ‎Și altceva.
‎Ce vrei să spui?
‎Nu eu sunt omul rău.
‎Mami s-a răzgândit. Plecăm. ‎Hai! Ia ce vrei.
‎Pa!
‎Ne mai vedem, Pac!
‎Măcar acum știm că ia ceva.
‎Îmi pare rău că am stricat cina.
‎Așa-mi trebuie dacă vreau să ajut.
‎Nu, Karen.
‎Ești atât de bună!
‎Și tu, iubi.
‎„Iubi”. Ziceai că „iubi” e un cuvânt ‎implicit pentru iubiții fără imaginație.
‎Dar ție nu-ți păsa de oameni ‎așa cum îi pasă lui Karen.
‎Erai așa de preocupată de tine, ‎că nu te gândeai și la mine.
‎Și sincer? ‎Merită să suport să-mi spună așa.
‎E prea trist. Vrei să mergem să luăm ‎un iaurt congelat?
‎Mi se pare o idee minunată.
‎Dar cât e de prezent, nu?
‎- Spune multe despre sufletul lui. ‎- Da.
‎- Te privește fix în... ‎- Cartea ‎Stăpânul...
‎Joe!
‎- Da, e cartierul tău. ‎- Da.
‎Scuze. Bună, eu sunt Beck.
‎Karen.
‎- Felicitări pentru contractul editorial! ‎- Mersi.
‎Acum m-am cam blocat.
‎De-aia am zis să fac doi pași prin zonă.
‎Locuiești aici?
‎Nu, dar îmi place zona asta.
‎Ascultam podcastul ăla ‎de care mi-ai zis...
‎Podcasturi. Freacă apa în piuă. ‎Să treacă la subiect, nu?
‎- Da... ‎- Iubi, mor de foame.
‎Da, hai să... Plimbare plăcută, Beck!
‎Și vouă!
‎Pa, Karen.
‎Alo?
‎„Erai prin zonă.”
‎Credeai că dispari,
‎și-o să mă prezint la ușa ta, ‎țipând că nu pot trăi fără tine.
‎Ia uite, iubi. Trăiesc și fără tine. ‎N-am nevoie de tine.
‎Stai puțin.
‎Era tipa cu totrelația, nu?
‎Fosta totrelație. Da.
‎Ce? Nu. Vin mâine-seară, ‎iar în seara asta lucrează ea. Da.
‎- Ce să vă dau? ‎- Bună!
‎Nu. Știu dinainte să știu.
‎BECK ‎KAREN PARE DE TREABĂ
‎Ar trebui să te șterg.
‎Sunt cu Karen și da, e de treabă.
‎Ar trebui să te ignor. O s-o fac.
‎NOTIFICARE DE CITIRE. TE-AM PRINS.
‎La naiba!
‎Iar vorbești cu Joe?
‎Nu vorbim, doar ne scriem.
‎Cât de des?
‎De vreo două ori.
‎Pe zi.
‎Vrei să te aburesc ‎cu chestii de psihologie,
‎de genul ‎„cum te face să te simți acest lucru”?
‎Sau vrei să vorbim serios
‎și să recunoști ‎că ar trebui să analizăm situația?
‎Nu mă îndrăgostesc de Renaldo. Nu iar.
‎Încerci să mă convingi pe mine ‎sau pe tine?
‎Nu, e...
‎E o chestie nevinovată. ‎Ne-am întâlnit întâmplător.
‎Mi-am dat seama că-i era dor de mine...
‎și i-am scris. Ca să fiu drăguță.
‎Ia să vedem dacă am înțeles bine, Paul.
‎Renaldo îți trimite primul mesaj,
‎deși tu știi deja ‎că s-a încheiat povestea asta. Și-apoi?
‎Felicitări din nou!
‎Să știi că dobitocul care a zis ‎că ești supraevaluată era invidios.
‎Vrei să-mi vezi variantele ‎de poze de autor?
‎Bănuiesc că sunt expert.
‎Uite.
‎Prieteni.
‎Doar prieteni.
‎Acum ce citești?
‎Încă n-am deschis-o. Tu?
‎Am mai făcut-o și n-a mers. ‎Ca să nu zic mai mult. Știm bine.
‎JOE ‎TREBUIE SĂ TE LAS. VORBIM MÂINE?
‎- Mi se pare că flirtezi. ‎- Nu flirtez cu el.
‎E cu fata nepotrivită.
‎Noua lui prietenă pune ‎autocolante pe poze!
‎Și sunt împreună de trei luni, nu?
‎Dar profilul ei, viața ei...
‎Petreceri de burlăcițe, ‎răvașe norocoase și...
‎campanii de donare de sânge.
‎Poate lui Joe îi plac astea.
‎Nu îi plac.
‎Un lucru pe care l-am învățat ‎în toți acești ani
‎e că singurii ‎care cunosc o relație în profunzime
‎sunt cei implicați în acea relație.
‎Dacă e adevărat,
‎atunci de ce nu știu ‎ce se întâmplă cu mine și Brad?
‎Săptămâna trecută, eram fericit.
‎Săptămâna asta, fac numai comparații.
‎De exemplu, Brad îmi spune „iubi”.
‎Eu și Renaldo îi luam în râs ‎pe cei care spun „iubi”.
‎Iar acum eu sunt „iubi”? ‎Cum se poate așa ceva?
‎O să-ți dau o metaforă. Gândește-te ‎la relația voastră ca la o casă.
‎Adică eu și Brad.
‎E un șoarece în casă.
‎Eu sunt șoarecele?
‎Nu-s genul de om care ar omorî un șoarece.
‎Nici nu trebuie. ‎Te concentrezi pe casa ta.
‎Pe care ai construit-o ‎pentru tine și Brad.
‎Lasă șoarecele. E un animal dăunător.
‎În calitate de șoarece, ‎ar trebui să părăsesc presupusa casă?
‎Atâta tot. Nu ne mai scriem.
‎Brad e bun pentru mine. ‎Îmi place casa noastră.
‎Da, chiar cred că-ți place, Paul.
‎Dar dacă știu sigur ‎că bărbatul își dorește șoarecele?
‎E posibil.
‎Cum prind oamenii șoarecii?
‎În capcană.
‎Și unul dintre motivele ‎pentru care v-ați despărțit
‎a fost că te făcea să te simți...
‎În capcană. Haide!
‎Aș putea s-o țin tot într-o metaforă.
‎Am metafore grozave.
‎Dar cred că știi unde vrei să ajung, Beck.
‎Legea atracției.
‎Ethan și Blythe au găsit ‎un apartament din prima zi.
‎Așa că se complac în ideea ‎că universul e de partea lor,
‎iar eu mă las ademenit, ‎citez, de o petrecere de mutare,
‎deși nu există așa ceva.
‎Notă pentru sine. Fă-ți noi prieteni.
‎- Bună! ‎- Nu se poate.
‎- Scuze că am întârziat. ‎- Glumești.
‎- Stai să te ajut. ‎- Mă descurc.
‎Normal că nu mi-a zis nimeni că vii și tu.
‎Ultima oară când te-am văzut ‎cu cămașa aia...
‎Blythe nu ți-a zis că m-a șantajat să vin?
‎...erai aplecată pe tejgheaua librăriei, ‎la 2.00 noaptea.
‎Nu mă gândesc la asta.
‎Și acum îmi pare rău că nu ne scriem,
‎întrucât, cu tine în cameră, ‎nu mă prea pot controla.
‎- Karen e aici? ‎- Lucrează.
‎Da, miroși bine. ‎Îți simt căldura, transpirația.
‎Dar Karen scoate la iveală ‎ce am eu mai bun, iar tu, ce am mai rău.
‎Genunchii, picioarele tale. ‎Sunt doar niște genunchi. Niște picioare.
‎Mersi.
‎Se pare că am fost invitați
‎la cuvântul suedez ‎pentru petrecere de casă nouă, joi.
‎Recunosc că am avut îndoieli ‎în privința lor,
‎dar sunt adorabili.
‎Enervant de adorabili.
‎Noroc! Pentru firma de mutări Joe și Beck.
‎Nu suntem cei mai buni...
‎Dar lucrăm pe gratis.
‎Cum merge cu scrisul?
‎Mai greu decât credeam.
‎Așa se întâmplă ‎cu tot ceea ce-ți prinde bine, nu crezi?
‎Ca atunci când trebuie să muți ‎o mobilă frumoasă, dar incredibil de grea?
‎Nu, știi la ce mă refer.
‎Ai fost în Staten Island? ‎Să cunoști familia Minty?
‎Ai căutat informații despre mine.
‎Să înțeleg că ești iar pe Facebook.
‎Deci ai observat că n-am mai fost.
‎Am grijă de prietenul meu.
‎Iubi.
‎Iubi. Chiar trebuia?
‎Claudia, scumpo, mă auzi? Claudia?
‎E complet dusă. Dă-mi tensiometrul.
‎Ce ai făcut?
‎Ce e asta?
‎- S-o ducem la spital? ‎- Ca să-și piardă slujba? Nici gând.
‎Poate pierde totul, Joe. ‎Îl poate pierde pe Paco.
‎Nu e pe moarte. E doar foarte drogată.
‎Îi trebuie câteva zile de dezintoxicare. ‎Ca să-și revină.
‎Și știi ceva? Merită o șansă.
‎Dependența e monstruoasă.
‎Nu-i pasă dacă ești o asistentă ‎și o mamă bună.
‎Nu vreau s-o vadă Paco așa.
‎Ai probleme cu claustrofobia?
‎Ce carceră de dezintoxicare ai aici!
‎Mooney m-ar ucide dacă m-ar vedea.
‎Benji a distrus un inventar de 10.000$.
‎- Ești sigură că-și revine? ‎- Sigur.
‎Se trezește. Într-o cușcă.
‎- Nu, ce faceți? ‎- Ține-o, Joe!
‎Și eu aș intra în panică.
‎Ține-o bine. Îi dau un calmant.
‎- Grăbește-te, Karen! ‎- Ce faci?
‎- Ține-o jos! ‎- Dă-mi drumul!
‎- Încerc să te ajut. ‎- Nu!
‎Așa cum a intrat și Benji în panică.
‎Ar face-o oricine.
‎Și el a murit în cușca asta. ‎Cadavrul său a fost aici. Eu l-am ucis.
‎Gata, gata. ‎O să fiu lângă tine când te trezești.
‎Karen știe ce face. Claudia n-o să moară ‎în cușca asta, ca Benji.
‎Corpul lui Benji. Mirosul. Eu am făcut-o.
‎Nu sunt ucigaș. Nu mai moare nimeni aici.
‎- Doamne, Joe! ‎- Iartă-mă.
‎Ți-am zis că știu ce fac.
‎Îmi pare rău, iubi. ‎Uneori e nasol la dezintoxicare.
‎Beck. Habar n-are ‎cât de nasol poate să fie.
‎Sunt tot la centrul de relaxare?
‎Știi ce mult îți place ție ‎la Șase Steaguri?
‎E ca la Șase Steaguri pentru ele.
‎Îmi spui adevărul?
‎Aș vrea eu.
‎Spun mereu adevărul.
‎Credeam că dorm eu acolo.
‎Nu, poți să dormi în pat.
‎Da?
‎Mersi, Joe.
‎Sper că se distrează. Mama.
‎Se distrează.
‎Știi cât te iubește.
‎Spune mereu că iubirea creează o familie.
‎Dacă e adevărat, poți să te bazezi ‎și pe mine, și pe Karen.
‎Deci am autoritatea de a-ți spune ‎să treci la culcare.
‎La culcare, tinere! Spală-te pe dinți.
‎Am adus fulgii de gheață.
‎Mulțumesc. Ești un înger. Poftim, scumpo.
‎Curând o să te simți mai bine.
‎S-a întors.
‎La cine se referă? E bine?
‎Crede că locul ăsta e bântuit.
‎Imposibil.
‎Lui Benji i-ar fi fost prea lene ‎să-mi bântuie mie afacerile.
‎Așa, scumpo. Relaxează-te.
‎Bună, Ron. Cu ce te pot ajuta?
‎O caut pe Claudia.
‎Nu e aici.
‎Dar tu știi unde e.
‎De unde naiba... Nu, nu știe. ‎Mă pune la încercare.
‎Îmi pare rău, nu știu.
‎De obicei îmi răspunde la mesaje.
‎Mi-a zis că v-ați despărțit.
‎Așa ți-a spus?
‎N-ar fi tocmai autoapărare.
‎N-ar crede nimeni ‎că încerca să ne jefuiască.
‎Ofițer de probațiune. Respectabil.
‎Nu că n-ar merita-o.
‎O să-i spun că ai trecut pe aici ‎când o văd, dacă dorești.
‎Mulțumesc. Așa să faci.
‎Karen se ocupă de Claudia. ‎Karen m-a trimis acasă.
‎Karen n-are nevoie de mine.
‎Bună! Pot să te fur mâine o oră, ‎să-ți închiriez puțin creierul?
‎Mi-ar prinde bine un cititor ‎și briza mării.
‎Nu. N-ar trebui. N-o s-o fac.
‎S-a făcut.
‎Drace! Nu-i nimic.
‎Nu ești heroină. Ești femeie.
‎Suntem prieteni. Știu să mă controlez.
‎Și ce s-ar putea întâmpla
‎pe puntea de sus a unei destinații ‎turistice extrem de populare?
‎Într-un cuvânt, mamă!
‎Cât mă bucur s-o aud!
‎Cred că am rescris finalul ‎de vreo zece ori.
‎M-am izolat și m-am căznit cât am putut.
‎Începusem s-o iau razna, știi?
‎Nici nu-ți dai seama cât știu, Beck.
‎Aerul proaspăt te ajută.
‎KAREN ‎PACO RĂMÂNE SĂ DOARMĂ LA UN PRIETEN.
‎POȚI SĂ TE ODIHNEȘTI
‎TREBUIE SĂ AM GRIJĂ DE NR. 1
‎Karen e bună. ‎Trebuie să fiu bun pentru Karen.
‎Cred că o să mai scriu unul ‎din perspectiva masculină.
‎Dacă pot beneficia de serviciile tale ‎în funcție de necesități.
‎Karen e bună. Trebuie să fiu bun.
‎Hai să încercăm! La ce mă gândesc acum?
‎Te rog, dă-te mai încolo.
‎Cred că știu la ce te gândești.
‎Sau vino mai aproape.
‎Da?
‎Nu, nu veni mai aproape.
‎Cred...
‎că te gândești la ce mă gândesc și eu.
‎Nu putem s-o facem.
‎N-o s-o facem. N-o facem, Beck.
‎A fost o greșeală.
‎- N-o mai facem niciodată. ‎- Clar.
‎Niciodată. Iar.
‎Nicky, îmi cer scuze, ‎dar nu pot să vin azi.
‎Nicio grijă. Nu mai sunt în casa aia.
‎Nicky, amice, sunt eu, Paul. ‎Ce pot să spun?
‎Sfaturile tale au făcut minuni. ‎Nu mai sunt șoareci în casa mea.
‎Mă faci să fiu slab, Beck.
‎Karen se ocupă de Claudia,
‎și eu sunt un om rău, ‎fiindcă o las s-o facă singură,
‎și pe tine te las să te ocupi de mine.
‎Mă vor urî vecinii.
‎Paco.
‎Drace!
‎Trebuia să mă ocup de Paco.
‎Ești ca un drog, Beck. ‎Mai rău decât pastilele.
‎Iar eu sunt mai rău decât Claudia.
‎Trebuie să plec.
‎- Ce-am făcut? ‎- Nimic.
‎Bine.
‎Totul, Beck. Iar mă înghiți cu totul.
‎Mă faci să uit de toate, ‎și ceilalți suportă consecințele.
‎Pac, iartă-mă că am întârziat. ‎Mai e un spectacol, dacă vrei.
‎Vreau s-o văd pe mama.
‎Nu mai minți. Unde e, Joe?
‎E bine. Jur. Ai încredere ‎că e mai bine să stai aici...
‎Nu spune asta.
‎N-ai de unde să știi ce e mai bine. ‎Ea e mama mea.
‎Înțeleg perfect, da? ‎Și mama mea dispărea tot timpul.
‎A avut niște probleme. Ca toate mamele... ‎Toți oamenii au probleme.
‎Trebuie să rezolve unele chestii.
‎Se întoarce acasă cât de curând.
‎Nu și-a luat rămas-bun.
‎Își ia mereu rămas-bun.
‎Nu știam că te întorci în seara asta. ‎Unde e Paco?
‎Ce-a fost în capul tău? ‎Mai dura cel mult două zile.
‎- Avea nevoie s-o vadă. ‎- Ba nu.
‎Mamă.
‎Scumpule.
‎Îmi pare foarte rău.
‎Nu-i nimic, mamă. Trebuie să te faci bine.
‎Am jurat că nu mă mai îmbolnăvesc, ‎și am făcut-o iar.
‎Gata. Acum mă schimb.
‎Am nevoie de puțin timp să-mi revin,
‎și-apoi mă întorc acasă ‎și sunt al tău, ‎mijo.
‎Nu-i nimic.
‎Îmi pare rău. E prea mult pentru un copil.
‎Știu, dar avea nevoie.
‎Bine, dle. Du-l acasă pe Paco. ‎Pune-l să-și facă temele.
‎Rămân aici până adoarme.
‎Apoi vin și eu la petrecerea de casă nouă, ‎câteva minute.
‎Vrei să mergi?
‎Blythe e... cam țăcănită, ‎iar Ethan e prea vorbăreț.
‎Nu m-aș supăra
‎- ...dacă n-ai vrea să mergi. ‎- Vreau.
‎Sunt frântă. Iar locul ăsta îmi dă fiori.
‎Fără supărare.
‎Nu mă supăr.
‎Personal, sunt de părere
‎că penetrările sub patriarhat ‎sunt violuri, așa că, înainte să...
‎Beck, Blythe. Ești aici?
‎Nu mi-am mai dorit atât de mult ‎ca cineva să apară, și totuși să nu apară.
‎...iar ‎Lemonade ‎a lui Beyoncé...
‎Sunt un drogat. ‎Mai bine să n-am acces la doze.
‎Metadona mea. Slavă cerului!
‎...a trebuit să plătim un aurolac, ‎să ne ajute să-l mutăm.
‎- Bună, iubi! ‎- Bună!
‎Tu trebuie să fii Blythe.
‎Sunt, pentru că trebuie.
‎Blythe!
‎Percival, te-ai întors din ‎ashram! ‎Ia povestește! Cum a fost?
‎Aia nu e Beck?
‎Beck și o sticlă de băutură. ‎Ce s-ar putea întâmpla?
‎Da.
‎Micuța Karen Minty, ce mai faci?
‎Scuze, voiam să sune ca un compliment.
‎Îmi cer scuze. Am băut.
‎Noroc, femeie!
‎Mă ajuți să deschid niște sticle?
‎Sunt murdar de unt pe mâini.
‎Dacă le las singure, ‎o să vorbească despre mine.
‎Du-te, iubi. Dacă nu pleci, ‎nu putem să vorbim despre tine.
‎- E un tip de treabă, nu? ‎- Cel mai bun.
‎Îmi crește inima când îl văd cu Paco.
‎Pe cei mai mulți îi doare în fund, ‎dar Joe...
‎Joe ar face orice ‎pentru persoanele pe care le iubește.
‎Ce suflet mare!
‎Sunt fericită pentru voi. ‎Te rog să mă scuzi.
‎Ce ți-a zis Karen? Tu ce i-ai spus?
‎N-a fost o idee bună să vă las singure.
‎Îmi pare rău pentru mai devreme.
‎Termină.
‎Crezi că ne putem opri?
‎E greșit ce facem.
‎Dar...
‎N-am înțeles, dar acum îmi dau seama. ‎Chiar îmi dau seama.
‎De ce anume?
‎Ești așa de bun cu mine, ‎m-ai ajutat atât de mult...
‎Datorită ție m-am apucat să scriu, ‎ceea ce înseamnă totul pentru mine.
‎Dar...
‎Dar lumea e sucită, ‎nedreaptă și, să recunoaștem...
‎nu sunt bună pentru tine.
‎Așa cum e Karen Minty.
‎Și sunt geloasă.
‎Mi-aș dori să fi procedat altfel,
‎să nu mă fi închis în mine ‎după moartea lui Peach
‎și să nu te fi îndepărtat, dar cred...
‎că am făcut-o deoarece mă speria ‎cât de multă nevoie aveam de tine.
‎Dar...
‎sunt varză, iar tu meriți mai mult.
‎Meriți să fii ‎cu femeia perfectă pentru tine.
‎Ai dreptate.
‎Mulțumesc.
‎Nu e nevoie de mulțumiri.
‎Ai dreptate, Beck. ‎Karen e bună pentru mine.
‎Și tocmai am salvat viața cuiva.
‎Acest lucru ar trebui să-mi indice clar ‎că fac ce trebuie.
‎Karen e perfectă.
‎S-a terminat.
‎- Nu, sunt reclame. ‎- Nu, nu.
‎Relația noastră. Noi.
‎Mă părăsești.
‎Nu, nu te părăsesc. Ești minunată.
‎Sunt minunată, ‎dar tu nu mai ai chef să fii cu mine?
‎Nu există momentul potrivit să...
‎Taci o clipă, te rog.
‎Suntem o echipă bună. Îmi dau seama. ‎Dar... lipsește ceva.
‎Nu știu ce. Aș vrea să se poată cumpăra.
‎Să se poată găsi la magazin, ‎dar nu se găsește.
‎O să mă plesnească.
‎Ondulatorul!
‎Nu? Bine.
‎Ești bine?
‎Suntem adulți. Se mai întâmplă.
‎Nu sunt proastă. ‎Mi-am dat seama că era ceva.
‎Acum o să mă plesnească.
‎Nu vrei să vorbim?
‎Bine.
‎Asta a fost.
‎Normal că se poartă elegant. ‎Știa de la început.
‎Eu și Karen nu vedem lumea ‎cu aceeași ochi.
‎Dar tu, Beck?
‎Asta e! E momentul acela din film.
‎Când alerg prin ploaie ‎ca să te recuceresc.
‎Știu, nu plouă, ‎dar asta e fuga prin ploaie.
‎Acum îți declar...
‎Sunt al tău, iubi!
‎Beck!
‎Nu, scuze, voiam să lovesc ușor.
‎Îmi cer scuze!
‎Ce naiba, Joe?
‎M-am gândit la ce ai zis la petrecere.
‎Mă îndepărtezi de tine, ‎pentru că așa ți se pare corect.
‎Da, așa e corect.
‎Nu, e corect să fii ‎cu cine ar trebui să fii.
‎Chiar dacă e nașpa, ‎te străduiești să meargă,
‎fiindcă știu ‎că ne aparținem unul celuilalt.
‎Spune-mi că știi și tu...
‎și sunt al tău.
‎Da. Urcă, dar ia-o pe scări!
‎Ce melodramatic!
‎Data viitoare ce faci?
‎Dai foc casei când ne certăm?
‎Pentru tine...
‎Draga mea, pentru tine...
‎a meritat să fiu melodramatic.
‎Am vești bune.
‎Editorului meu i-au plăcut mult paginile.
‎Eram așa de fericită ‎și nu-mi doream decât să te sun.
‎Și să-ți dau vestea.
‎Bine că am venit cu piatra aia.
‎Nu-ți dă drumul. ‎Nici nu știi prin câte a trecut.
‎Am auzit că ai ajutat-o.
‎Mulțumesc.
‎Bună!
‎N-a fost vina lui Ron.
‎Nu vorbești serios.
‎Ne ajută zilnic.
‎- Ăla e ajutor? ‎- Da.
‎- Nu mă pot descurca singură. ‎- Claudia, nu ești singură.
‎Karen avea dreptate. ‎Dependența e monstruoasă.
‎M-ai mințit.
‎Paco, nu te-am mințit...
‎Ai zis că o să fie mai bine.
‎Ai zis că vă am pe tine și pe Karen...
‎- Ne ai. Chiar dacă ne-am despărțit... ‎- Karen a plecat!
‎Își ia alt serviciu.
‎E supărată pe mama din cauza lui Ron, ‎și n-o s-o mai vedem!
‎N-o să fie mult timp plecată. ‎Îți promit...
‎Nu poți să promiți!
‎Zici că vrei să ajuți, dar nu poți. ‎Nu-i așa, Joe?
‎E tot mai rău.
‎Simțeam nevoia să te aud.
‎Într-un mod neobsesiv, desigur. ‎Sună-mă, te rog.
‎Bună, Karen!
‎Lucrezi pe aici?
‎Nu, mă plimbam prin zonă.
‎Nu te rețin. Voiam doar să-ți mulțumesc.
‎Îți sunt datoare.
‎Pentru ce?
‎Se pare că ai fost asul meu din mânecă ‎să scap de Joe.
‎Tu... mi-ai arătat cine e cu adevărat.
‎Și cine e?
‎Un mincinos și un infidel.
‎Trebuie să plec.
‎Desigur. Dar ai grijă.
‎Am senzația că tu nu ești Candace.
‎Bine. Ce dracu' vrei să spui?
‎Știi ceva? Nici eu nu m-am ridicat ‎la înălțimea fostei.
‎Nu știu cine e tipa, ‎dar încă îl ține în gheare.
‎A fost plăcut. A trebuit s-o faci ‎pe fosta iubită malițioasă.
‎Acum hai să ne luăm rămas-bun.
‎Da, sunt sigură că o să fiți bine. ‎Dar să știi
‎că o să-ți facă și ție la fel, ‎mai devreme sau mai târziu.
‎Sau chiar mai rău.
‎Poate o să-ți facă ‎ce dracu' i-o fi făcut lui Candace.
‎Bucură-te cât ține, Beck.
‎APEL... JOE
‎Subtitrarea: Aurelia Costache